73 

 LXIX. Naematoloina Karst. 

 * N. irroratum Karst. (Hedwigia 1896, p. 44). 



Hatten köttig, tunn, först kullrig, sedan platt, i midten 

 upphöjd, slät, brandgult honungsfärgad, mot kanten öfver- 

 dragen med ett ytterst fint, silfverglänsande stoft, omkring 

 4 cm. bred. Foten seg, fintrådigt silkesluden, jemntjock, blek- 

 aktig, nedtill flerböjd, rostbrun och beklädd med ett tätt 

 lager ludd af samma färg, rotlikt förlängd, omkring 13 cm. 

 hög och 5 mm. tjock. Lamellerna fastväxta, tättsittande, n. 

 smala eller låga, i eggen tandade, bleka, med dragning i strå- 

 gult, slutligen något mörkare och stötande helt obetydligt i 

 grönt. Sporerna elliptiska, hyalina (under mikr.), med en 

 oljdroppe, 6 — 9 = 4—5 mmm. 



Kärr, bland sphagnum. (Mustiala i Saloistrakten). Juli 

 1895. 



Smaken mycket bitter och lukten ganska skarp. När- 

 mast beslägtad med N. dispersum (Fr.), men lätt skild från 

 denna genom hattens silkesglans och smaken. 



LXXI. Psathyra Fr. 



749. Ps. obtusata (Pers.) Karst var. subumbrina Karst. 



Hatten kullrigt platt, jemn (icke rynkig), umbrabrun, i 

 torr väderlek sämskfärgad. 

 Björkbark. (Mustiala). 

 Mindre än hufvudformen. 



