121 



ligen skall wara, dee samme tijdigt at vthfordra och fram- 

 skaffa till hospitalet" *). 



1669 beklaga sig" hospitalets invånare i en till lands- 

 bokhållaren ställd skrift, att de icke kunnat utbekomma af 

 fogden i Stranda härad det deputat „Gudh och Cronau oss 

 förundt hafwer", utan „haf\ver han oss vphollit heela Ahret, 

 weku ifrån weka. Al tid lofwat det wij skolle fåå. men till 

 Dato icke det Ringaste [bekommit], ähr wij nu vthj så Stoor 

 Nödh, att wij icke det Ringaste hafwa att uppeholla oss 

 medh .... Sammaledes ähre wij aldra Ussligaste Menni- 

 skior på Jordenne, Spetelske, som icke slippa Vth till gått 

 falk att komma och klaga wår Nödh, om En betha Brödh, 

 hwar om icke wij nu fåå wårt Deputat, försmechtass wij 

 vthj hungers Nödh". I bref af deu 9 november 1669, under 

 landshöfdingens frånvaro uudertecknadt af landssekreteraren 

 och landsbokhällaren, anmodas räute- och proviantmästaren 

 på Wiborgs slott att i afräkning på deras underhåll för 

 nämnde år „ till dess Underhåldz Spannemåhlen med första 

 Akeföret kan ifrån Häraderna inkomma" till dem utgifva 

 80 tunnor spanmål 2 ). 



1675 är tillståndet i hospitalet åter mycket dåligt. Då 

 hade hospitalet hos fogdarna innestående 120 tunnor spanmål 

 och öfver 1000 Daler silfvermynt i penningar, i följd hvaraf 

 hospitalets invånare voro bragta därhän, att de, om ej hjälp 

 skulle erhållas, blefve tvungna att „medelst tiggande i Stad- 

 hen och å landet söka dheres föda och underhåll", hvarigenom 

 tära för smittas kringspridande kunde uppstå. På grund 

 häraf anmodar KamrnarcolleRiuni i Stockholm i bref af deu 



1 ) Leinberg, K. G. Finska prästerskapets besvär och Kongl. 

 Majestäts därpå gifna resolutioner. Skrifter utgifna af Svenska 

 Literatursällskapet i Finland XXH pag. 61. Helsingfors 1892. 



2 ) Finl. Statsark. Wiborgs och Nyslotts läns landsbok för 

 1669 fol. 26, 26 v. 



