137 



samt öga på hospitalets invånare. Tvärtom är det sannolikt 

 att presteu i föreståndarens frånvaro representerade den 

 högsta ordningsmakten vid hospitalet. En förteckning öfver 

 presterna vid hospitalet ingår i Bilagan II. 



Om också de presterliga förrättningarna vid hospitalet 

 och sjukstugan tillkommo presten därstädes, upptaga räken- 

 skaperna för 1624 och 1625 en utgift af 1 / i tunna spanmål 

 hvardera aret ät „en af de eldsta fatiga, som plägar läsa 

 morgon- och aftonböner för de andra fatige". 



Vidare omtalas en klockare, hvilkeu icke blott ledde 

 sangen i hospitalskyrkan och sannolikt äfveu vid morgon- och 

 aftonbönerna, utan därjämte hade att ombesörja ringningen 

 med kyrkans klocka. Han var intagen i sjukstugan och 

 åtnjöt kost som de öfriga fattige, men uppbar dessutom en 

 liten ersättning för sin klockaresyssla 1 ). 1649 och 1650 

 omtalas han som gift, hvarvid äfven hans hustru befann sig 

 bland de i sjukstugan intagna fattige. 1671 insattes bänkar 

 i den s. k. nya stugan „dher klockaren inne ähr". — 1551 

 voro två drängar anställde i hospitalets tjenst, men därefter 

 synas sådana icke hafva varit af behof för inrättningen 2 ). 



Hvad kosten för hospitalets iuvånare vidkommer erhöll 

 livar person såväl i hospitalet som sjukstugan nmnatligen i 

 underhåll l / 4 spän råg, 7* spän korn, 1 ijjjL smör, 1 ijjfL salt, 3 ijijl 

 torrt kött, 8 %L salt fisk, 5 ^ torr fisk. Härvid räknades 

 månaden till jämnt 4 veckor, hvarför hospitalets räkenskaper 



stens och föreståndarens lön ganska lika. — 1072 åtnjöt „den unge 

 presten" (d. ä. sannolikt nådårspredikanten) lika mycket som två 

 kospitalshjon. 



J ) Klockaren uppbar 1559—1562 i årslön 3$, 1665—1672 årli- 

 gen '/2 t:na spanmål samt erhöll 1689 3 daler 16 öre s:mt för 

 det han „uppehallit Ringningen effter Högst Sahl. Kongl. Maiptt" 

 (Carl XI). 



2 ) Drängarna voro hvardera aflönade med 10 $.. 



