154 



talsinrättningen hörande byggnader i oktober 1706 upp- 

 brända ..enär staden [Wiborg] af den grymme fienden Ryssen 

 blef belägret", hvarefter hospitalshjonen, bland hvilka nu- 

 mera inga spetälska befunno sig, inkvarterades i Wiborgs 

 stad. För beredande af nödiga rum för den mängd militär, 

 som under dessa oroliga fäjdetider hulls i Wiborg, befanns 

 det emellertid redan följande år nödvändigt att transportera 

 hospitalshjonen till Willmanstrand '). därifrån de på grund 

 af generalen och landshöfdingens G. Ly be ek ers order af 

 den 4 augusti 1711 öfverflyttades till Kangasniemi och däri- 

 från till S:t Michel, hvarest uppsikten öfver dem anförtrod- 

 des åt domprosten, mag. Georg Helsingius. Ännu föl- 

 jande år synas hospitalshjonen hafva åtnjutit understöd af 

 hospitalsmedlen, men därefter tyckes allt hafva rakat i upp- 

 lösning. Föreståndaren, landträntmästaren Barthold G. 

 Jthimaeus flydde öfver till Sverige, där han i Norberghden 

 8 november 1719 afslutade hospitalsräkenskaperna för 1712, 

 de sista som finuas. 



Sedan Gamla Finland 1811 åter blifvit förenadt med 

 det öfriga Finland, bestämdes genom ett Kejs. bref af den 

 5 november 1816, att räntorna af de i Wiborgs län befint- 

 liga hospitalshemman jämte arrendet för Alasomes äng skola 

 tillfalla fonden för Sjählö hospital, emot villkor att. så vidl 

 utrymmet medgåfve, sinnessvaga personer äfven frän Wiborgs 

 län intagas i hospitalet. Såväl Savolais som Rikkoila hem- 



! ) Ordern härom, utfärdad den 4 september 1707 af landshöf- 

 dingen Georg Lybecker, biskop David Lund, och borgmästaren 

 P. Théslef är af följande lydelse: Såsom man måste för Militä- 

 rens inqvartering och bättre rum skull transportera hospitahls 

 fattige härifrån till Lappstrand alltså wille föreståndaren till deras 

 och prestens fortskaffande och dijtförande leija 23 st. bestar och 

 dom emot qvitt[en]s betala af Hospitals medlen för 4 3 / t swänska 

 mijhl. 



