V. Framtida sterbhus. 



Såsom redan anmärkts, har de ecklesiastika sterbhu- 

 sens antal fortfarande ökats och den årliga pensionsutgiften 

 kommer tvifvelsutan ännu att tillvexa åtminstone någon tid 

 framåt. I hvilket förhållande detta skall ske, är omöjligt 

 att förutse, och den nuvarande pensionsutgiften lemnar der- 

 för icke heller någon säker ledning för uppskattningen af 

 det kapital, som för ifrågavarande utgift tages i anspråk. 



Med något större sannolikhet, än beträffande sterb- 

 husen, kunde antagas att ett visst jemvigtstillstånd alla- 

 redan inträdt i fråga om delegarenes antal inom de skilda 

 klasserna samt deras åldersfördelning och familjeförhållan- 

 den. Utgående från hithörande uppgifter angående de nu- 

 varande delegarena skulle man under nämnda förutsättning 

 ganska enkelt kunna beräkna den belastning för kassan, 

 som genom tillkomsten af nya sterbhus årligen är att för- 

 vänta, Om n x betecknar antalet delegare af åldern x i en 

 viss pensionsklass och vi antaga att denna åldersgrupp för- 

 blir stationär, d. v. s. att hvarje medlem, som utträder ur 

 gruppen, omedelbart ersattes af en ny inträdande medlem, 

 så är n x [i x sannolika antalet af dödsfall inom denna grupp 

 under ett års tid och således n x t l x ( f x den belastning kas- 

 san härigenom vidkännes, då (i x betecknar dödlighetsstyr- 



