129 



sig - *: veill (ve-heillj 'svag, sjuk. usel' (häraf veilende n. = 

 -vélinde ofvan). Ofvan berörda vb. veéZa tolkas annor- 

 lunda, men enligt mening oriktigt, af Björkman Scandina- 

 vian Loanwords I 52, som utgår från ett *waimlön. Kocks 

 Ark. XVII, 367 häremot gjorda invändning, att sidoformen 

 vela, som Kock anser vara den ursprunghgare, med Björk- 

 mans etymologi blefve oförklarad, är enligt hvad jag- ofvan 

 framhållit ohållbar. Afgjordt emot Björkmans tydning- ta- 

 lar endast, att någon /-afledning af subst. fvn. va, ahd. 

 wewo, ags. wåva (fl. vaivä) veterligen icke är uppvisad. — 

 P. 99. rad 12 uppifr: Läs ags. eeöélu (pro cedelu). — P. 

 120: Adj. roskr sammanhänger med fvn. Eoshiia fem. och 

 roskenn part. (got. wrisqan 'Frucht bringen', se M. Kristen- 

 sen, Arkiv XVII 86 f.). — P. 135: Fht. glosan farmisseru 

 uuntun är upptagen i Ahd. 01. I 276 33 (Ib, Rd), glosan 

 farmisseru i Ahd. Gl. I 408 m (Rf), jfr Kögel, Beitr. VII 

 173. — P. 145: Den af mig för nsv. gill(er) antagna stam- 

 formen $Uöa- (-Ipa-) bevisas som riktig genom fl. Tälta, gen. 

 fcillan "brunst (hundars), löpskhet, djurs löptid', Jciltainen 

 'brunstig', hilta-lcoira ? löpsk hund', hvilka jag betraktar som 

 germ. lån. — P. 151, 8 raden nedifrån: Läs fs. sad (pro 

 fsv.). — P. 187: Tillfoga lappska suotas 'söt' (enl. la. ljud- 

 utveckling = urn. *sötiz 1. *sötuz). — P. 200: urg. galöu-: 

 Enl. Tamm. Et. sv. ordb. p. 262 vore fsv. galder o. isl. 

 géldr af ljudsformer (jfr da, gilde = isl. gelda, ä. da. gcelde 

 'kastrera'). Jag kan numera själf hänvisa till fno.-isl. giol- 

 dungr = géldingr 1) 'Eunuck', 2) "(TJeldoxe", gialding, 1'.. 

 = gelding f., 'Gilden, Kastreren" Fr. 2 . - P. 204, urg. 

 /<':)"-■ Tillfoga mit. lech lege nit. leeg, ifris legh nfris. leeg 

 liig, mndl. laegh leegli, ndl. laag 'niedrig' äfvensom meng. 

 leie > isl. *légr = Idgr (Kluge Pauls Grdr. 2 p. 939, 1030). 

 - P. 221: Till gruppen b) hör sannolikt ännu fno.-isl. hégr 

 1) 'let, saadan son ikke volder nogen Vanskelighed', 2) 

 'medgjorlig' ; därjämte förekommer en icke-omljudd sidoform 

 i ett flertal sammansättningar: högbérr 'let, som uden Moie 

 kan baeres eller taales', högférr "let i sine Bevaegelser (om 

 Hest', högindi, högyndi n. pl. hégindi 1) 'livad som tjener 



