^2 Robert Collett. 



lige ydre Lighecl, som linder Sted i Naturen mellem de 

 flade Kystøer og det nøgue Højfjeld. Man tænke sig lien- 

 sat ved en af de sumpige Strækninger paa Øens sydlige 

 Forlængelse, Vigertangen; af de lave, nøgne Strandklipper 

 er Horizonten begrændset, saa at Havet ikke bliver syn- 

 ligt; forskjellige Arter Lyng, EriojjJiorum og Carices, hvor sd 

 flere ere ligesom Kræklingen (Empetnmi) fælles for begge 

 Regioner, bedække store Strækninger, og mellem Tuerne 

 sees hist og her Multeblomsternes (Ruhus Chamaemorus) 

 hvide Kroner. Ved Bækkene og paa de fugtigste Steder 

 staar Vidiekrattet lige saa tæt, som paa Højfj eldet, men 

 istedetfor dettes Dvergbirk træder her Myrica Gale, der 

 findes i stor Overflødighed og meddeler hele Luften sin 

 krydrede Duft. Foruden disse ere intetsteds andre Træer 

 eller Buskvæxter synlige, end det lave, tætte Enekrat og 

 enkelte forkrøblede Furubuske, der af den uophørlige Vind 

 tvinges at forblive dvergagtige, og med et uigjennemtræn- 

 gehgt Krat bedække Jorden. 



Men endnu mere paafaldende, end i Vegetationen, freratræ- 

 der dette Punkts Lighed mellem begge Regioner i Fuglelivet, 

 og det var ganske uventet her at bemærke endog flere Arter, 

 der overalt i Landets østlige Dele næsten udelukkende om 

 Sommeren ere bundne til den alpinske Region. En af de 

 hyppigste Beboere af de med Stargræs og Lyng bevoxede 

 Fläder var saaledes Antlius pratensis, og Hannen steg, li- 

 geledes som paa Højfj eldsmyrerne i Vidiebeltet, syngende op 

 i Luften, og sænkede sig med sit svage Kvidder paa en 

 Tue eller en Sten. Hist og her hørtes fra Salixkrattene 

 den hvislende Lokketone af Emherisa sJioeniclus, og flere 

 Par af Totamis Calidns og Scolopax Gallinago, hvilke 

 begge, uden strengt at være bundne til Fjeldtrakterne, dog 

 her have sine fornemste Hækkesteder, fandtes rugende 



