12 Robert Collett. 



blev afbrudt af den ejendommelige Brægelyd, der altid 

 ledsager deres dalende Fingt, at omkredse i en betydelig 

 Højde den, der opholdt sig i deres Redes eller Ungers 

 Nærhed. 



Ogsaa Scolopax major, der i sin Forekomst nnder 

 Hækketiden næsten udelukkende er bunden til den alpinske 

 Region, synes aarlig at hække i Arekilen, hvor et Individ 

 i afvigte Sommer blev fældet. Af Vanellus cristatus, der 

 var jevnt udbredt over de fleste af Øerne, bemærkedes 

 ligeledes flere Par bækkende om Arekilens Bredder. A f 

 Slægten Totanus saaes paa Kirkøen blot hjpoleucos, der 

 overalt findes sparsommere, end paa Fastlandet; Tot Ca- 

 lidris bemærkedes ikke paa Kirkøen. 



Den 8de Juni stødte jeg i Arekilen op en Gallinula 

 Torserna, og fandt kort efter dens Rede, som var 

 beliggende midt mellem Rørene paa et yderst sum- 

 pigt Sted, og hvilede paa den vaade Grund lige i 

 Vandkanten. Det indeholdt nu blot 2 Æg, hvori Un- 

 gernes højrøstede Piben allerede kunde høres, medens 

 de øvrige 6 à 8 Unger vare udklækkede og havde forlad t 

 Redet. Snart fik jeg ogsaa paa forskjellige Steder i Myren 

 høre disses stærke, graaspurvlignende Piben djip, som de 

 udstødte med lange Mellemrum; ved Hjælp af min Jagt- 

 hund erholdt jeg endebg 2 Stykker, da det var mig selv 

 umuligt at faa dem fat mellem det lange Rør og Siv, idet 

 de blot enkelte Øieblikke kunde opdages svømmende og 

 lobende som smaa sorte Mus mellem Tuerne. Disse vare 

 omtrent 2 Dage gamle, og overalt beklædte med kulsorte 

 Dun. Næbbcts Tegning var ejendommehg og afvigende 

 fra de Gamles, idet Farven var blaaagtig med et smalt, 

 sort Tværbaand tvers over Næseborene; Overnæbbets 

 Spidse var glindsende hvid, bagtil begrændset af en sort 



