6 Robert Collett. 



uclen Tvivl af flere Arter, samt DdpJiinus PJiocaena (Ise) 

 ere hyppige rundt Rysterne, og gaa op lige ind til Svinesund. 



Kirkøen kan ansees som indbefattende hele Øgruppens 

 Fuglefauna, og ikkun et Par af de af mig paaHvaløerne 

 observerede Arter bleve ikke bemærkede paa denne 0. I 

 alle Øens Naaleskove forekom Turdiis musicus og Merula 

 almindehgt, hvorimod iliams neppe træffes uden i Trækti- 

 derne, da ligeledes pilaris og torqiiatus indfinde sig, den 

 første i store Skarer, den sidste blot enkeltvis og næsten 

 alene om Vaaren. Turdus viscivorus bemærkedes hæk- 

 kende hist og her, men opgaves at falde talrigt i Donerne 

 om Høsten sammen med de øvrige Trostearter. Cinclus 

 aquaticus viser sig neppe nogensinde, uden om Vinteren, 

 paa disse for alle stridtløbende Bække blottede Øer. Re- 

 gulus forekommer i Granskovene, men ikke saa talrigt, 

 som paa Fastlandet. Saavel Lusciola Ruhecula som PJioe- 

 nimnis ere almindelige paa Øerne ; af de egentlige Sylvier 

 ere, foruden den overalt forekommende Sylvia TrocMliis, al- 

 mindelige S. hortensis og cinerea, og i alle yngre Gran- 

 skove lod Sylvia curniea sin let kjendehge Sang høre. 



Af Slægten Calamoherpe, Boie, hvis Forekomst i Lan- 

 det med fuldstændig Sikkerhed hidindtil har inskrænket 

 sig til et enkelt under Vaartrækket fældet Individ af G. 

 shoenobaenuSj synes Arekilens tætte Rørskov om Sommeren 

 at være Tilholdssted for en eller flere Arter. Til Begrün- 

 dete heraf tjener ikke blot det yderst gunstige Terrain og 

 Øens sydhge BeUggenhed, idet dens Bredde ligger betydeligt 

 under den nordUge Grændse for denne Slægts Udbredelse 

 i det øvrige Europa*), men desuden troer jeg, uagtet jeg 

 selv søgte dem forgjæves, at have erholdt Oplysninger, 



*) 1 Sverige strækker denne sig mod Nord lige op til Lapland. 



