Zool. bot. Observ. fra Hvaløerne. 3 



folkning. Jagten drives kun af forholdsvis faa blandt Be- 

 boerne, hvorimod talrige Jægere fra de tilgrændsende Sogne, 

 fornemmelig Onsø og Thune, til forskjellige Aarstider 

 opholde sig her for dennes Skyld. Af Husdyrene holdes 

 Heste i et uforholdsmæssigt stort Antal; ligcledcs drives 

 betydelig Faareavl, og flere af selv de større Øer, saasom 

 Herføl og Agerøen, have næsten udelukkende Betydning 

 som Havnegange for Hundreder af Faar. 



Kirkøen. 



Uagtet Kirkøen, den største og bedst befolkede 

 blandt Hvaløerne, tillige vistnok er den frugtbareste, op- 

 tages dog store Strækninger af Øen af den enten ganske 

 nøgne, eller med lav Naaleskov tyndt beklædte Fjeldgrund. 

 Denne bestaar overalt af grovkornet Granit; Fjeldforma- 

 tionen er som paa alle Øerne jevnt afrundet overalt, men 

 fremtræder paa enkelte Steder i det Indre af Øen, saasom 

 omkring Gaardene Kjernvig ogHøgeli, med lodrette Fjeld- 

 Y2egge og dybe sønderrevne Kløfter. Intet Punkt af Øen 

 hæver sig over 200' over Havet. Jordbunden er langs 

 Kysterne stærk sandig, men kalkholdig paa flere Steder i 

 det Indre af Øen, hvor der hist og her findes dybe Leier 

 af Muslingskaller (Skjælbanker). De saakaldte Jættegryder 

 vise sig talrigt paa Øens sydlige Kyster og de omkring- 

 liggende Holmer, sjeldnere iFjeldvægge*i det Indre af Øen. 



Naaleskovene beståa i Regelen af Furu og Gran 

 blandede med hinanden, men ere i de senere Aar stærkt 

 aftagne, og den Tid er neppe fjern, da ingen Skove mere 

 findes paa Kirkøen. Øens Løvskove ere yderst ubetyde- 

 lige, og kun hist og her findes tilbage en liden Samling 

 Lindy Asp, Birk, eller Svartor (Alnus gliitinosa), eller endnu 

 sjeldnere Eg] Hasselen forekommer ligeledes blot i min- 



1* 



