130 Th. Hiortdahl. 



lalmindelighed giver man dog Udtrykket „Krystallisa- 

 tion paa tør Vei" en videre Betydning; men for. de mang- 

 foldige andre Legemers Vedkommende, der krystallisere i 

 høie Temperaturer, er Principet, hvorefter Krystallisatio- 

 nen foregaar, et andet, der er fuldstændigt analogt med 

 Principet for Krystallisation paa vaad Vei: Alle disse Le- 

 gemer ere nemlig erholdte ved Krystallisation af smeltede 

 Blandinger. I saadanne Blandinger er altid den ene Be- 

 standdel lettere smeltehg end den anden; naar Tempera- 

 turen er naaet til Smeltepunktet for den letsmeltelige Be- 

 standdel, kan denne forholde sig som en Vædske, hvori 

 det tungtsmeltehge Stof opløser sig og hvoraf det tilsidst 

 udkrystalhserer. 



Vil man altsaa opfatte Udtrykket „Krystallisation paa 

 tør Vei" i denne videre Forstand, hvori det alminde- 

 ligvis tåges, maa man derfor adskille mellem Krystal- 

 lisation efter Smeltning af ensartede Stoffe og efter 

 Smeltning af Blandinger, idet det sidste af disse to Til- 

 fælde efter sit Princip frembyder en vis Analogi med Kry- 

 stallisation paa den vaade Vei. 



For fuldstændig at eftervise denne Analogi mellem 

 smeltende Blandinger og Salte i Opløsning, maa man kunne 

 fremstille krystalliserende Legemer i høiere Temperaturer 

 ved forskjelHge Processer, der ere analoge med de for- 

 skjellige Maader, hvorpaa Krystaller kunne udskilles af 

 Vædsker. Ebelmen, som først erkjendte dette, har ladet 

 usmeltelige Legemer, som Lerjord (Korund og Rubin) og 

 Spinell, krystallisere ved at afdampe deres Opløsninger i 

 Borsyre. 



Disse mærkelige Forsøg, der foretages under de høieste 

 Temperaturer i Porcelænsovnene i Sèvres, erkjendte Ebel- 

 men for at være aldeles analoge med den almindelige Af- 



