Botanisk Reise i Sommeren 1865. 191 



1. Sandterrainsvegetationen. 



2Gde Juni foretog jeg min første Excursion nede i 

 Dalbunden i Trysil Hovedbygd. Antallet af de her opteg- 

 nede Arter beløber sig til 130 af de almindeligste phané- 

 rogame Planter. Elvens Bredder ere bevoxede med Salix 

 glauca og S. nigricans, og blandt disse sees Alnus incana. 

 Betula verrucosa er særdeles sparsomt udbredt; større 

 Birketræer saa jeg kun ved Gaarden Strandvolden, men 

 intetsteds af nogen anseelig Størrelse. Som de i størst 

 Mængde forekommende Græsarter kan nævnes Aira flex- 

 uosa ß. montana, A. cæspitosa samt Festuca rubra og 

 ovina. Næsten overalt saaes J uncus filiformis og Carex 

 canescens i største Mængde. Juniperus voxte som smaa 

 Buske paa de tørre Sandhøie blandt Lyngen. Alopecurus 

 pratensis saaes meget sparsomt paa en Eng nordlig for 

 Gaarden Nordby, og paa østre Side af Elven omtrent lige- 

 overfor Kirken voxte Humulus Lupulus. Noget egentlig 

 Karakteristisk ved Vegetationen her kan jeg imidlertid ikke 

 paavise, da den ikke synes at udmærke sig ved Andet end 

 ved sin Fattigdom paa Arter, og for ikke at fristes til at 

 opregne det hele Antal skal jeg derfor, uden at fremhæve 

 nogle enkelte Arter, henvise til den efterfølgende Forteg- 

 nelse. Af Planter, som paa denne Tid endnu ikke vare 

 udviklede, men om hvis Forekomst i Trysil jeg havde An- 

 ledning til at overbevise mig ved at gjennemse et lidet 

 Herbarium, der tilhørte en Bonde, kan nævnes Dactylis 

 glomerata, Calamagrostis lanceolata, Phalaris arundinacea 

 og Echium vulgare; ingen af dem bemærkedes nordenfor. 

 Endel af de i Dalbunden omkring Trysil Kirke bemærkede 

 Arter igjensaaes ikke længere nordpaa som f. Ex. Carura, 

 Pimpiuella Saxifraga, Chrysanthemum, Alopecurus prat., 



