296 M. Sårs. 



2. Første, men især andet Par Brjstfødder har en stær- 

 kere Bevæbning med Torne. 



3. Af de Torne, der besætte den bågeste indskaarne 

 Rand af det mellemste Halevedhæng, er den yderste 

 paa hver Side betydeligt større end de nærmeste. 



Ungdomstilstande af Pasiphaë norvegica. 



1. De yngste Individer (Fig. 81), jeg har kunnet under- 

 søge af vor Art, ere 5 af min Søn ved Skraaven i 

 Lofoten paa 200 — 300 Favnes Dyb tagne Exeraplarer. 

 De ere alle omtrent af lige Størrelse, Kroppen 10 '"'^ 

 lang. At de vare meget unge kunde skjønnes deraf, 

 at der i det Indre af den bågeste Deel af Forkroppen 

 (thorax) endnu fandtes en rundagtig, grønlig-hyalin, 

 af nogle faa store Kugler eller Blærer bestaaende 

 Rest af Blommen (Fig. 81, b), hvoraf senere Leveren 

 udvikles. Den skarpe mediane Rygkjøl er allerede 

 tydelig paa Rygskjoldet, men utydehg paa Bagkrop- 

 pen. Et godt Stykke bag den paa den forreste Ende 

 af Rygskjoldets Kjøl siddende spidse Torn, eller om- 

 trent ved den forreste Fjerdedeel af Skjoldets Længde, 

 findes paa Ryggens Midtlinie en stumpt tilr und et 

 conisk Tuberkel (ibid., a), som fattes hos ældre 

 eller voxne Individer. 



Sjette B agk r ops ring (c) er, ligesom hos andre 

 unge Carider, forholdsviis meget betydeligt længere 

 end hos det voxne Dyr, nemhg næsten 2V2 Gang saa 

 lang som femte Ring. Ligesaa ere in ene mere 

 cylindriske eller mindre kølledannede end i voxen 

 Tilstand, og den af Facetter indtagne Deel af dem 

 eller Cornea udgjør langtfra ikke Halvdelen af Øie- 



