Om Cliristiaiiiafj ordens Fauna. 301 



formig om og løber i lige Retning bagud, hvor det 

 efterhaanden udvider sig noget for omsider omtrent 

 i Rygskjoldets bågeste Trediedeel at gaae over i 

 den endnii mere udvidede Mave (b), som for det 

 meste skjules af Leveren (c). Denne sidste danner 

 paa hver Side af Maven, til hvilken den ligger tæt 

 tiltrykt, en næsten triangulær, bagtil tilspidset Masse 

 af granuløst Udseende eller bestaaende af talrige 

 meget smaa Blindsække (ikke længere faa og store 

 som i forrige Stadium) af guulagtig Farve (hos det 

 voxne Dyr er Leveren høirød). De øvrige Indvolde 

 i Forkroppen ere farveløse, saasom det lige over 

 Leveren beliggende Hjerte (d), den store Kindbakke- 

 muskel (e), et foran Munden behggende sandsynhg 

 kjærtelagtigt Organ (f). — Ved Spiserørets Længde 

 komme saaledes hos Pasiphaë Maven og Leveren til 

 at ligge ganske ualmindelig langt fjernede fra Mun- 

 den. Crustaceerne udmærke sig ellers i Almindelig- 

 hed som bekjendt ved deres Spiserørs Korthed: det 

 stiger fra Munden af for det meste lige opad, ofte 

 endog fortil, for derefter ved knæformig Ombøining 

 strax at gaae over i Maven, som ligger over og ofte 

 endog foran Munden. En Undtagelse fra dette almin- 

 delige Forhold danne, saavidt hidtil bekjendt, kun 

 Phyllopoderne og Argulinerne, hos hvilke Spiserøret 

 ligesom hos vor Pasiphaë løber hge bagud. 

 Et endnu ældre, ved Skraaven paa 300 Favnes Dyb 

 taget Individ, hvis Krop er 36'^"' lang, danner en- 

 delig en fuldstændig Overgang fra de ovenfor be- 

 skrevne til det voxne Dyrs Form. Mid tkj ølen er 

 nu tydehg ikke alene paa Rygskjoldet, men ogsaa 

 paa Bag kroppen. Øinene ere allerede noget 



