308 M. Sårs. 



2— 2 V2 '' langt); deraf Rygskjoklet 15"^"^ eller noget miiiclre 

 end V3 '»-^ Totallængden. — Kroppen er, ligesom hos den 

 norske Form, endnu stærkere sammentrjkt fra Siderne 

 end hos P. norvegica og har ingen Kjøl langs Midten af 

 Rygskjoldet eller Bagkroppen. Den spidse Torn fortil 

 paa Rygskjoldet sidder lidt længere tilbage end hos P. 

 norvegica og naaer med sin Spids paa langt nær ikke 

 frem til Skjoldets forreste Rand eller det rudimentære 

 Pandehorn. Øinene ere mindre kølledannede eller mere 

 cyliudriske saaledes som sædvanhgt hos yngre Individer. 

 Sjette Bagkropsring er 8"™ eller dobbelt saa lang som 

 femte (4"""^) og udmærket ved at være væbnet med en 

 temmelig stærk spids Torn paa Midten af den bågeste 

 dorsale Rand. Det mellemste Halevedhæng forholder sig 

 ganske som hos den norske Form: det er 572™"" langt, 

 altsaa en god Deel kortere end sjette Bagkropsring, dets 

 bågeste Ende er lige afskaaren og væbnet med 8 stærke 

 Torne, af hvilke den yderste paa hver Side er større og 

 de øvrige indadtil imod Randens Midte efterhaanden 

 mindre. Om den hageste Ende hos det fnldvoxne Dyr 

 virkehg, som Heller angiver, er afrundet og kun be- 

 væbnet med 4 Torne, maa fremtidige Undersøgelser af- 

 gjøre. — Af Halens Sidevedhæng er det indre af hge 

 Længde med det mellemste (5V2"'"')? cl^t ydre 7 Vs™"' langt 

 (Milne-Edwards angiver begge som ligestore), og begge, 

 især det ydre, overrage betydeligt Enden af det mel- 

 lemste. 



De ydre Antenners bladdannede Vedhæng stemmer 

 mindre overeens med mine norske Exemplarers. Det er 

 nemlig, som Heller beskriver det, „lancetdannet, fortil 

 afsmalnende", med en Torn paa Enden af den ydre Rand, 

 og naaer et godt Stykke foran Enden af de indre An- 



