310 M. Sårs. 



landske, af K røy er beskrevne P. tarda. Fra andre 

 Have kjendes ingen Arter af denne Slægt; i Danas store 

 Crustacéværk og i de forskjellige mig tilgjængelige Reise- 

 værker har jeg ikke kunnet finde nogen saadanne. Da 

 det nu ved de foregaaende lagttagelser er godtgjort, at 

 den middelhavske P. sivado ogsaa er udbredt til den 

 norske Kyst og at der ved denne tillige optræder en ny, 

 med den grønlandske P. tarda meget nær beslægtet Art, 

 P. norvegica, saa stiller Spørgsmaalet om Slægtens rette 

 Hjem og Udbredning sig lieelt anderledes end før. Det 

 er nemlig derved blevet sandsynligt, for ikke at sige vist, 

 at Pasiphaë egentlig maa betragtes som en nor- 

 disk, maaskee endog arktisk Slægt, af hvis nu 

 kjendte tre Arter den ene er udbredt sydlig til Middel- 

 havet og de to øvrige, hvilke i Størrelse betydeligt over- 

 træffe hiin, ere iudskrænkede til de nordiske Have. 



6. Munnopsis typica M. Sårs. 



(Tab. 6 et 7). 



Christianias Vidensk. Selsk. Forh. 1860 pag. 84. 



Denne er den først opdagede Form af den eiendom- 

 melige, ved den constante Mangel af Øine og ved de 3 

 bågeste Par Thoraxfødders Omdannelse til Svømmered- 

 skaber udmærkede nye Gruppe eller Famihe af Isopoder, 

 hvilken af min Søn, som (i Christ. Vid. Selsk. Forh. 1863 

 pag. 205 — 219) har beriget den med 4 nye Slægter og 9 

 Arter, er bleven benævnt Isop o da remigantia (senere 

 af Lilljeborg kaklet Munnopsidæ). Diagnoser af de 

 nye Slægter og Arter ere paa det anførte Sted givne af 

 min Søn. — Ved den uventede Opdagelse af alle disse 

 Former bliver det nu fornødent nøiere at fastsætte Cha- 



