316 M. Sårs. 



trent Vs ^^ Hoveclets Længde, ere robuste, næsten tri- 

 angulære, med tilspidset Ende, som er heel, ikke deelt i 

 Tænder. Den ydre Rand eller Flade er convex, den 

 indre lige men ujævn, idet en lidet fremtrædende conisk 

 Tuberkel bemærkes lidt bag Midten af dens Længde og 

 nogle overordentlig smaa Torne nær ved Enden. Hos 

 Slægten Mesostenus er Kindbakkernes Spids ligeledes 

 heel, hos de øvrige Slægter af Gruppen derimoJ deelt i 

 Tænder. En væsentlig Afvigelse vise fremdeles Kindbak- 

 kerne af Munnopsis deri, at de ganske mangle den hos 

 alle de øvrige Slægter forekommende Ty g g ek nu de (pro- 

 cessus molaris). 



Palpen (Fig. 113, p) er ikke langtfra dobbelt saa 

 lang som selve Kindbakken og ragende langt frem foran 

 Hovedets forreste Rand (dens Ende naaer næsten til En- 

 den af de nederste Antenners tredie Led). Den er smal, 

 cylindrisk, bestaaende af 3 Led. Andet Led er 3 Gange 

 saa langt som første og tykkere i Enden end ved Basis; 

 tredie Led, som omtrent er af lige Længde med første, 

 ved Basis ligesaa tykt som andet Leds Ende og efter- 

 haanden noget afsmalnende imod Enden, er i hele dets 

 Længde meget stærkt bøiet indad mod andet Led lige- 

 som en Gribehaand (B'ig. 114). Endeel fine Børster be- 

 mærkes hist og her paa første og andet Led samt korte 

 og tætsiddende paa den indre Rand af tredie Led, 

 hvilke sidste efterhaanden blive længere udadtil imod En- 

 den. Palpen hgner saaledes mest samme af Slægten 

 Eurycope. 



Overlæben (Fig. 111) er dobbelt saa bred som 

 lang med tilrundede Sidehjørner, dens midterste Deel 

 noget hvælvet, den buede frie Rand uden nogen synlig 

 Bevæbning. 



