Om Christianiafj ordens Fauna. 325 



Længderetningen) paa Bugsiden af Forkroppeii, idet de 

 møde hinanden fra begge Sider ved Bugens Midtlinie og 

 voverdækkciide hinanden mere eller mindre slutte saa tæt 

 sammen, at den hele Pose frembyder en fuldkommen jævn 

 og glat, næsten halvkugleforniig hvælvet Overfiade (î'ig. 

 110, m.). De 3 bågeste Par ere store, tredie (Fig. 129) 

 og fjerde (Fig. 130) Par næsten kredsi-unde, andet Par 

 (Fig. 128) smalere og af langstrakt-elliptisk Form; deres 

 Rande ere dog ikke saa aldeles regelmæssige, men ofte 

 noget bugtede. De vise en omtrent gjennem Midten af 

 Pläden fra Basis til Randen løbende hvidagtig Ribbe, 

 maaskee et Baand. Det forreste Par (Fig. 127), som ud- 

 gaacr fra Basis af første Fodpar, er derimod neppe halvt 

 saa stort som hine, langstrakt ligesom andet Par, men i 

 Enden tvedeelt eller udgaaende i 2 Flige, af hvilke den 

 ene er kortere og tilrundet i Enden, den anden længere 

 og smalere eller lancetformig, men dog neppe naaende til 

 ï'odens tredie Led. 



Bagkroppen (Fig. 101, 109, 110, i. Fig. 131), som 

 bestaaer af et eneste, i samme Flugt med Brystsegmen- 

 terne løbende Segment, er af Længde omtrent som de 3 

 sidste af disse tilsammentagne eller noget mere end V4 ^f 

 Kroppens Længde, altsaa forholdsviis mere forlænget end 

 hos nogen af Gruppens øvrige Slægter (blandt hvilke den 

 er længst hos Macro s ty lis), og af hge Brede med de 3 

 sidste Brystsegmenter. Den er af langstrakt-oval Form, 

 omtrent dobbelt saa lang som bred, og dens bågeste Ende 

 tilrundet. Den dorsale Flade er jævnt hvælvet, fortil (ikke 

 langt fra den forreste Rand) paa Midtlinien forsynet med 

 en liden conisk Knude og bag denne langs efter Midten 

 med en temmelig bred, men ikke just stærkt ophøiet, rund 

 Kjøl, som strækker sig ligetil den bågeste Ende. Kjølen 



