328 M. Sårs. 



Situs af Dækpladens Stykker (Fig. 106) møde disse Ved- 

 hæng hinanden med den viiikelformige Bøining i Midtlinien 

 saaledes, at den bladdannede Udvidning kommer til at 

 staae omtrent vertical. Endedelene ligge tæt op mod hin- 

 anden saaledes, at de tvende fra dem udgaaende lange Bør- 

 ster (y) træde frem tæt ved Siden af hinanden netop fra En- 

 despidsen afDækpladen. Begge disse Vedhæng, hvilke iiden 

 al Tvivl staae i Forplantningens Tjeneste, kunne bevæges 

 ved Hjælp af en stærk Muskel (Fig. 106, 107, m) som i 

 Midten af hvert Sidestykke viser en bred elliptisk Ende- 

 udbredning. Hos Slægten Desraosoma har ogsaa min 

 Søn nylig fundet Hannens Dækplade bestaaende af 3 Styk- 

 ker og ligeledes bemærket de samme vinkelformige Ved- 

 hæng paa dens Sidestykker som hos Munnopsis, saa at 

 Forholdet sandsynlig er lignende hos Gruppens øvrige 

 Slægter, hvis Hanner endnu ere ubekjendte. 



Bug- eller Branchialfødderne (Fig. 134— 136) ere 

 3 Par tynde gjennemsigtige Plader af oval Form, hvilke i le- 

 vende Tilstand ere i en næsten uafbrudtBevægelse af Hævning 

 og Synkning op og ned. Første Par (Fig. 134) bestaaer 

 af 2 omtrent lige lange Grene, den indre (a) oval og børste- 

 løs, den ydre (b) derimod meget smal, lancet- eller linie- 

 dannet og noget bøiet samt langs den ydre Rand og paa 

 Enden tæt besat med fine Børster. Andet Par (Fig. 135) 

 er ligeledes tvegrenet, men den ydre Gren (b) er her, 

 skjøndt noget kortere og smalere end den indre (a), lige- 

 som denne oval og uden Børster. Tre die Par (Fig. 136) 

 bestaaer kun af en eneste Gren, som er oval og børsteløs. 

 Ved det børsteløse andet Par Branchialfødder afviger Mun- 

 nopsis fra Gruppens øvrige Slægter, hos hvilke den ydre 

 Gren altid er besat med Børster. 



Hunnen bærer om Sommeren (de undersøgte Individer 



