14 Axel Blytt. 



ved Langedalen og Hestekind, og den synes saaledes 

 ogsaa at være temmelig hyppig i disse Egne. 



Da man hidtil Intet vidste om Vegetationen i denne 

 Del af Etnedalen, opholdt jeg mig der nogle Dage for, 

 saavidt Tiden tillod, at gjøre mig bekjendt med Egnens 

 Flora. 



At Vegetationen har en stærkt fremtrædende subalpinsk 

 Character i disse Egne, har jeg allerede ovenfor bemærket. 

 Som en Prøve paa denne vil jeg nævne følgende Planter, 

 som jeg samlede paa Engene omkring Gaarden Lange- 

 dalen, der ligger i et lidet Sidedalføre paa Østsiden af 

 Etnas Hoveddal: Camimnula barhata , Gentiana nivalis, 

 Myosotis sylvatica, Banunculus aconitifolitis, Aconitum 

 septentrionale, Thalictrmn aJpinum, Bartsia, Mulgedhmi 

 alpinuni, Saussnrea, Hieracium alpimim, flori/mndum, Peri- 

 stylis viridis, Bctula nana, Carex Vahlii og atrata, Salix 

 glauca, Lapponum, hastata og Selaginella. Af Aconitum 

 fandt jeg en mærkelig Form, som jeg nærmere skal om- 

 tale i den medfølgende Fortegnelse over Valders' og de 

 tilgrændsende Egnes Planter. I Langedalsbækken voxte 

 Sparganium minimum^ Potamogeton rufescens og Mijrio- 

 phyllmn alterniflorum (?) og paa de sumpige Enge i Dalbun- 

 den Equisctiim hyemale. 



Paa Vestsiden optager Etna en Bielv, Dalselven, der 

 kommer fra en hden ved Foden af Melladden hggende Indsø, 

 Dalsfjorden. Ved dens Bredder ligger en Hden Bygd, 

 Stensætbygden, som hører under nordre Aurdals Præste- 

 gjæld. 



Under næsten uophørHgt Regnveir foretog jeg en 3 

 Dages Excursion til denne lille Fjeldbygd, som kun ved 

 Kløvveie communicerer med de lavere liggende Bygder. 

 Fra Bunden af Langedalsbækkens Dalføre fører en steil 



