?8 ?^^ru ; Axel Blytt.R ~Åp\nmB 



y ar og uden Klesder til Ombytte, ikke fik Anledning til 

 nærmere at undersøge Trakten, men endnu samme Aften 

 maatte begive mig tilbage til Tune i Vang, hvorhen jeg 

 ogsaa efter en: 2V2 Mils Vandring over Fj eldet under tem- 

 melig tyk Taage og uden Veiviser paa en Sætervei fandt 

 ned, inden Mørket brød frem. 



Efteråt have præpareret de paa denne Tour indsam- 

 lede Planter tiltraadte jeg fra Stæe i Slidre min sidste 

 større Fjeld vandring. Med en Renskytte som Veiviser 

 gik jeg over det paa Toppen skovbare, ovenfor Stæe lig- 

 gende Eggefjeld og nød der en meget vid Udsigt til de 

 østhge Fjelde, hvoriblandt især Melladdens Kuppel, og 

 Jotunfj eldenes to Forposter Skaget og Bitihorns skjæve 

 Tind vare fremtrædende. Efteråt vi vare stegné ned i en 

 liden Dal til Gaarden Rennisæte, hævede Veien sig atter 

 og førte siden, idet vi altid nærmede os Bitihorn, gjennem 

 Sæteregne langs den lille Fjeldsø Øiangen over Rau- 

 da-len, hvor Scex^tmm CaroUmtm ivoxte, til den øverste 

 (raard Grønaalen, hvor jeg' samlede IJieracium cernumn, 

 Blyttianum og corynihosum. Grønaalen • ligger lige under 

 Bitihorn. Granen viser sig endnu, meli ophører strax 

 ovenfor Gaarden, og nu stege vi atter betydelig i Høiden, 

 indtil vi omtrent ved Birkégrændsen kom ind paa den sum- 

 jüge Fjeldslette ved Foden af Bitihorn. Efter min Veivi- 

 sers Beretning har den før været bevoxet med Birkeskov; 

 men nu er denne udryddet, h-vdlket skulde skrive sig fra 

 en Sygdom, som paa engang havde ødelagt al Birkeskov 

 her. Med Birken forsvandt ogsaa en Mængde Lavlands- 

 planter i Kanten af Fjeldplateauet og Vegetationen paa 

 dette omkring Hødnstølen var rent alpinsk. Da min Fader 

 har besteget Bitihorn et, fortsatte jeg Reisen uden at op- 

 holde mig der længere gjennem et Fjeldskar under Biti- 



