Botanisk Reise i Sommeren 1863. 33 



og Smaaelvene for ikke at fare vikl, Noget, som i saa 

 vikle Trakter kunde medføre stor Fare, — senereheii af 

 Regn og Snefog, saa at jeg kun i en Dag havde uafbrudt 

 klart og varmt Veir; og man vil saaledes vistnok ind- 

 rømme, at Tiden til at botanisere lier ikke var den 

 heldigste, og hvor ivrig og flittig jeg end var i at excur- 

 rere, lagde disse Forhold mig store Hindringer iveien, og 

 mine Observationer især af Vegetationen ovenfor Vidie- 

 grændsen kunde umueHg blive andet end ufuldstændige. 



Ved Strømvand opholdt jeg mig i et Par Dage . paa 

 Lykkestølene, som ligge ved Foden af Synshorn lige ved 

 Tomten efter den nu nedrevne Skjelsstøl. Her samlede 

 jeg i en Myr hge ved Sætrene en af vort Lands sjeldneste 

 Planter, den forhen af Moe bemærkede Car ex ru fina, 

 som voxte i største Mængde. Den er paa Grund af dens 

 Lidenhed og dens til Jorden tæt tiltrykte BLade og Stråa 

 meget vanskelig at faa Øie paa. Under en Excursion til 

 Rypekjern fandt jeg ikke langt fra Sætrene den sjeldne 

 Salix pyrenaûa-norvpglca , men meget sparsomt. Pedicu- 

 laris; Ooderi og PuJsnfiUa rcrnaUs, som ikke ere bemær- 

 kede andensteds paa Valdersfjeldene, begyndte at vise 

 sig ved Bitihorn og hørte ved Strømvand og Bygdin til 

 de almindeligst forekommende Planter, den første paa 

 sumpige, den sidste paa tørre Steder. I en liden Vandpyt 

 i Nærheden af Lykkestølene saa jeg Blade af en Sjjarga- 

 nium, som ikke kan være nogen anden end den ellers ikke 

 i Valdersfjeldene fundne Sparganinm hyperhoreum. Jeg 

 besteg Storenuten, paa hvis Top endnu viste sig de faa 

 i disse Høider almindelig forekommende Planter og des- 

 uden en Ccras-fium, som aldeles ligner de paa Dovre 

 samlede Exemplarer af Cerastium 1 at/ folium ; men da jeg 

 ikke var saa heldig at hnde frugtbærende Exemplarer, 



