226 Gr, O. Sårs. 



dette ikke vilde lykkes mig, faar jeg dog fremdeles hen- 

 stille det til senere Undersøgelser at afgjøre, om de ikke 

 alligevel maaske knnde liolde til paa det største Dyb i 

 denne Indsjø. Jeg havde vel hørt, at Mjøsen var dyb, og 

 kunde ogsaa allerede paa Forhaand efter det omgivende 

 Lands Formation slutte, at dette maatte være Tilfælde, 

 men paa en saa enorm Dybde, som jeg forefandt her, 

 var jeg dog aldeles uforberedt. Sin største Dybde skal 

 denne Indsjø have lige ud for Stigersand elUer omtrent 

 paa det Sted, hvor Skreifj eldene hæve sig næsten lodret 

 til 2000 Fod 0. H., noget man slutter deraf, at Isen om 

 Vinteren altid lægger sig senest paa dette Sted. Jeg tog 

 derfor op her for at anstille mine Undersøgelser. Strax 

 ind ved Land lindes en Sandbakke, der næsten lodret 

 falder af til 20 — 30 Favne. Langs Randen af denne pleie 

 talrige Skarer af Mysis oculata at holde til, ligesom man 

 i Havet finder f. Ex. Mysis inermis gjerne at ynde lig- 

 nende Localiteter. Nedenfor denne findes paa Bunden et 

 temmelig tykt Lag af mørkfarvet Mudder, fordetmeste 

 dannet af forraadnede Smaadele af Tømmer, mellem hvilke 

 Gammarus cancelloides (Loven) færdes i talrige Exem- 

 plar er. Bunden har herfra en jevn men temmelig brat 

 Atheldning, saa at der allerede i en forholdsvis ubetydelig 

 Afstand fra Land forefindes en Dybde af 100 Favne. 

 Længere ud bliver Dybden stedse større og større, saa at 

 man endnu længe førend man har naaet Midten af Ind- 

 sjøen har mellem 200 og 300 Favne Vand*). Da her som 



*) Tør man tro, hvad der fortælles, skal denne Indsjø engang- i 

 Tiden paa et Sted (hvor angives ikke) være befunden at være 

 400 Favne dyb; en vældig Kløft altsaa, hvis Bund ikke alene 

 ligger under Havets Overflade, men endog dybere end Bunden 

 af Christianiafjorden og som just netop synes at kunne være 



