258 G. O. Särs. 



glat uden at vise noget Spor til de for hin Art saa cha- 

 racteristiske stærke fremadrettede Tænder. Det midterste 

 Halevedhæng ligner i sin Form mere samme hos N. ele- 

 gans, men de 4 Endetorner ere her ligesom hos den an- 

 den Art omtrent af samme Længde. Fra begge disse 

 Arter skiller den sig i sit Ydre ved Cephalothorax's for- 

 holdsvis større Bredde, den stærkt fremspringende og bredt 

 afrundede Pandeplade samt ved de usædvanlig smaa og 

 korte Øienstilke (heraf Artsbenævnelsen). Øinenes Pigment, 

 der viser den for Slægten eiendommelige høirøde Farve, 

 er indad stærkere udrandet end hos nogen af de øvrige 

 Arter. Endelig kj endes den ægbærende Hun allerede for 

 det ubevæbnede Øie let fra de nærstaaende Arter ved den 

 smukke violette eller purpurrøde Farve, som Æggene saa- 

 velsom de temmelig vidt udviklede Embryoner vise. Hos 

 N. serratus har jeg altid fundet dem i Begyndeisen mørke- 

 blaa, senere grønne. 



4. JSfematopus ohesus, nov. sp., an potius genus di- 

 stinctum ? 



Descript.: Corporis forma qvam in speciebus ceteris 

 multo crassior et robustior, cephalothorace valde dilatato, 

 a latere viso supine convexo, supra viso antice qvam po- 

 stice vix angustiore, abdomine subito multo angustiore et 

 fere hneari. Scutum dorsale postice breviter emarginatum, 

 sutura in parte antica transversa distinctissima. Lamina 

 frontalis sat prominens et obtuse angulata. Oculi breves 

 et crassi intervallo sat longo disjuncti; pigmentum eorum 

 intus leviter emarginatum et colore fusco-fulvescente insigne. 

 Pedunculi antennarum superiorum breves et crassi, articule 

 basali qvam ultimo multo breviore, flagello externo longissi- 

 mo et robusto qvam flagello antenn, inferior, vix breviore. 

 Antennarum inferiorum sqvamæ brevissimæ, pedunculos 



