Oversigt af Oliristiauia Omegns ornitliol. Fauna. 343 



noget svagt Kvidder i skråa Retning et Stykke op i Luf- 

 ten, og derpaa under klare, lærkelignende Toner sænker 

 sig med zittrende Vinger i en Trætop. Den synger og- 

 saa, men mindre hyppigt, siddende paa en Gren. Om 

 Høsten lyder Lokketonen anderledes end om Vaaren, og 

 Fuglen selv er i sin Høstdragt og hele forandrede Væsen 

 næsten ikke til at gjenkjende. Paa denne Tid slaa de 

 sig sammen til Flokke, der hovedsagelig beståa af Unger, 

 og streife om i Skovkanterne eller paa de tilstødende 

 Marker, hvorimod de om Vaaren og Sommeren paa Grund 

 af deres Stridbarlied aldrig træffes uden enkelt eller par- 

 vis. Saadanne Flokke træffes allerede fra Begyndeisen 

 af August; i den første Halvdel af September forlade de os. 

 I solbeskinnede Bakker under tørt nedhængende Græs, 

 ved Tuer og under Trærødder, eller under en Busk, men 

 altid umiddelbart paa Marken, linder man Træpiplærkens 

 Rede. Dets Nærhed mærkes let paa at Hannen den hele 

 Dag synger utrættehgt lige ved sin rugende Hun. Redet 

 er bygget udelukkende af tørre Stråa, og indeholder 5, 

 sjelden 6 Æg, der i Regelen lægges mellem den 20de og 

 30te Maj. Saaledes har jeg fundet det første Æg i 1856 

 den 22de Maj; 1857 den 21de Maj; 1858 den 24de Maj; 

 1859 den 23de Maj; 1861 den 29de Maj. Æggene fra de 

 forskjelKge Reder variere ofte betydeligt i Farve, idet de 

 foruden de normale smaa, punktlignende Pletter, der ere 

 strøede jevnt og tæt udover den neppe synlige Bundfarve, 

 der næsten altid er temmehg stærkt rødagtig, og derved 

 skiller sig let fra Engpiplærkens Æg, hvor denne altid er 

 graa, findes nogle, hvor Pletterne ere store og faa, hvor- 

 ved de faa Lighed med enkelte Sangeres Æg. Deres 

 Længde er 872—97/'^ Bredden 672—773'''. Hunnen 

 lader sig let tage paa Redet. 



