348 Robert Collett. 



gjerne lidt senere end Gulspurvens. Saaledes har jeg 

 fundet det første Æg i 1856 den 18de Maj; 1857 den 

 25de Maj; 1858 den 20de Maj; 1859 den 24de Maj; 1860 

 den 19de, Maj; 1C61 den 28de Maj; 1862 den 21de Maj; 

 1863 den 20de Maj, og 1864 den 14de Maj. Deres Længde 

 er 8V2— 10'", Bredden er 678—7'". Med Hensyn til Far- 

 ven adskille de sig uden Overgange i 2 Slags, der neppe 

 skulde antages at tilhøre den samuae Fugl. I Almindelig- 

 hed ere de paa den lys, graablaa Bundfarve bestrøede 

 med sorte Pletter, der af og til ere noget snirklede, men 

 aldrig i den Grad som Gulspurvæggene. Den anden Slags 

 have en stærkt rødagtig Bundfarve, og ere forsynede, især 

 i den tykkere Ende, med sorte Pletter og Punkter, livoraf 

 mange neppe ere synlige paa den mørke Bund; disse Æg 

 ligne ulige mere enkelte Træpiplærkeæg, end Hortulanens, 

 og er muligens ofte forvexlede med disse, da begge Arter 

 hække paa de samme Steder, og Kederne kun ere lidet 

 forskjellige. De ere langt sjeldnere end de øvrige, og 

 jeg har ialt seet dem 3 Gange; altid har det hele Kuld, 

 (ikke enkelte Æg), været farvede paa denne Maade. 



48. Emheriza shoeniclus, Lin. 

 Sivspurv. 

 Sivspurven forekommer i Christianiaegnen blot Vaar 

 og Høst, men ikke om Sommeren. Den hækker alminde- 

 ligt paa sumpige Steder i Birke- og Vidieregionen paa 

 Fj eldene, men stiger ogsaa undertiden ned til den sub- 

 alpinske Region, og er saaledes angivet at være fundet 

 hækkende paa enkelte Steder i Nordmarken ; hgeledes har 

 Conservator Siebke truffet den om Sommeren i Nærhe- 

 den af Skie Kirke. Den ankommer om Vaaren i den 

 sidste Halvdel af April, og sjelden efter den Iste Maj; 



