396 Robert Collett 



disse ere naaede saavidt, at de kunne nære sig selv; det 

 er derfor især deres Maver, hvis indre Vægge ere haar- 

 klædte, og hvor Haarene ere ordnede regelmæssigt efter 

 Mavemusklernes Bevægelser. Ofte sees de i Haverne at 

 hente Regnorme og Kaalmarke. Deres Lighed under 

 Flugten med Spurvehøgen (A, Nisus) bevirker undertiden, 

 at Smaafuglene forfølge dem; det er rimeligt, at de blot 

 tage feil, men muligt, at det tillige har sin Grund i en 

 nbevidst Fornemmelse hos dem af den Besværlighed, der 

 er forbunden med de Phgter, som de overdrage dem. 



De Fuglearter, hos hvem Gjøgen i Christianiaegnen 

 hyppigst synes at lægge sine Æg, ere Anthns crrhorcKS, 

 MotaciUa alha, og SuxkoJa rnhcfra. Prof. Kasch omtaler 

 et mærkeligt Exempel paa, at et Æg blev lagt hos den 

 for en Del frøædende, men dog under Hækketiden for- 

 nemmelig insektædende Emhen^a horhiJana. De lægges 

 fra de første Dage af Juni, indtil ud i Juli; i 1857 saa 

 jeg et friskt Æg i et Træpiplærkerede den 5te Juni. 



Blandt de mange endnu ikke opklarede Phænomener, 

 som charakterisere denne Fugls Forplantningshistorie, bliver 

 det i Almindelighed antaget for et Factum, at Gjøge- 

 æggene, der i en overordentlig Grad variere indbyrdes, 

 med Hensyn til Farven i mere eller mindre Grad altid 

 nærme sig de Æg, mellem hvilke de ere lagte. Dette 

 har jeg altid fundet forholde sig saa; inde i en Stenmur*) 

 laa saaledes i et Rede af Saxicola oenanthe hlandt de 

 blaahvide Æg et Gjøgeæg, der var hvidagtigt med næsten 

 usynlige Pletter, og bortseet fra Forskjellen i Størrelsen i 

 en mærkehg Grad lignede disse. (Dets Længde er 10^", 

 Bredden 8''0- Hos Saxicola nihetra har jeg seet Gjøge- 



*) Ved Gaarden Bjerke i Faabergs Præstc gjeld. 



