o versigt af Christiania Omegns ornithol. Fauna. 463 



Løbet af April er gaaet op i Bunden af Fjorden, sees de 

 mellem Øerne i smaa Flokke, men fordele sig snart par- 

 vis og drage ind i Landet for at bække. Om Sommeren 

 træffes de derfor sparsommere paa Fjorden, end paa de 

 større Indsøer og Elve omkring Byen. Paa de øde Strand- 

 bredde inde i Bundefjorden og langs Næsod- og Askerlan- 

 det hækkede de, if. Prof. Esmark, fordum, men neppe nu 

 mere; de Stokænder, der under Rugetiden findes paa 

 Fjorden, beståa dels af Hanner, hvis Mager ruge ved 

 ferskt Vand, dels af gamle Hunner, der have ophørt at 

 ruge. Rederne anbringes sjelden mange Skridt fra Vand, 

 og hgge under Trærødder eller i Huller i steile, under- 

 gravede Bredder, eller og undertiden under en Busk. 

 Æggene ere 10 — 12 i Antal, af Farve omtrent som de 

 fleste Andeæg grønagtigt hvide og 25 Vg — 28'" i Længde, 

 18 — 19'" i Bredde. Den normale Form er noget sam- 

 mentrykt og afrundet i begge Ender. De lægges allerede 

 i Slutningen af April, eller i de første Dage af Maj; saa- 

 ledes blev i 1856 det første Æg lagt den 26de April, i 

 1859 den 2den Maj. 



De fleste Stokænder opholde sig med sine Unger ud- 

 over Høsten i Ferskvandene saalænge disse ere aabne, 

 men saasnart Kulden og Isen i Løbet af October har ind- 

 fundet sig, trække de atter ned paa Fjorden, hvor de 

 opholde sig famihevis indtil ogsaa denne lægger sig. 

 Ved Islægningen drage de fleste mod Syd, men hvert Aar 

 blive enkelte tilbage, som tilbringe Vinteren ved Iskanten 

 eller i de aabne Elvemundinger. If. Pastor Schübeier ere 

 Stokænderne, efteråt de tidligt om Vaaren ere vendte til- 

 bage, mindre sky naar de sidde paa Iskanten eller svømme 

 i Nærheden af denne, end naar de ligge i rumt Vand; 

 ligeledes ere de i Almindelighed lette at komme i Hold, 



