80 M. Sårs. 



i en ældre, den egentlige glaciale, og en yngre, den 

 postglaciale Gruppe — en Adskillelse, som allerede i Aaret 

 1842 blev gjort for den samme Formation paa de brittiske 

 Øer af J. Smith. Denne Forsker henfører den ældre Gruppe 

 til den nyere pliocene Formation paa Grund af, at den, 

 efter ham, indeholder omtrent 15 pCt. ubekjendte Arter, 

 og betragter den yngre Gruppe som en egen Formation, 

 som han kalder den posttertiære, „differerende fra liiin, 

 siger han, i Glima og Fauna, og adskilt ved et langt Mel- 

 lemrum af Tid." E. Forbes antager ogsaa begge disse 

 Grupper som særegne Formationer, idet han med Lyell 

 benævner den ældre den pleistocene, den yngre med 

 Smiths Navn den posttertiære. — Disse to Grupper synes 

 imidlertid hos os neppe at være skarpt eller brat adskilte 

 fra hinanden, hvorpaa ogsaa nogle lagttagelser, som ne- 

 denfor skulle anføres, synes at hentyde; hvorfor vi fore- 

 trække indtil videre at betragte dem som henhørende til een 

 og samme Formation, og det saameget mere som den ældre 

 Gruppe hos os, efter de hidtil vundne Erfaringer, hgesaa lidt 

 som den yngre, indeholder nogen ubekjendt Art og saaledes 

 mangler det vigtigste Critérium for at kunne henføres til 

 den tertiære Periode. — Hvilke Lag der nu henhøre til 

 den ene eller anden af disse to Grupper, kan neppe be- 

 stemmes ved de geologiske Forholde alene, men skeer 

 bedst og sikkrest ved Characteren af de deri indsluttede 

 organiske Levninger. Med Hensyn til Skjælbankerne, hvilke 

 indeholde en saa talrig og sammentrængt Mængde af disse 

 Levninger, viser denne Bestemmelse sig at være temmelig 

 let. Anderledes er det derimod med Leerlagene, hvori de 

 organiske Levninger oftest ere meget sparsomt spredte. 

 Hertil kommer at det yngre eller postglaciale Leer hyppig 

 er leiret umiddelbart ovenpaa det ældre eller glaciale og 



