204 a. o. Särs. 



med jeg af Hr. Lektor Esmark godhedsfiildt fik overladt 

 de i det zoologiske Museum opstillede Exemplarer af den 

 grønlandske M. oculata. Eesultatet af denne Undersøgelse 

 blev, at begge Former tilhøre en og samme Art, og at de 

 Forskjelligheder, som den i det ferske Vand indqvarterede 

 Form viser fra den typiske, alene skriver sig fra en ved 

 Opholdet i et for den fremmed Medium naturligt begrün- 

 det noget hemmet üdvikling, der just allerskarpest Jrem- 

 træder i det midterste Halevedhængs Form og Tornbevæb- 

 ning. I alle øvrige anatomiske Detailler har jeg fundet 

 Overensstemmelsen mellem begge saa stor som den over- 

 hovedet kan være hos forskjelhge Individer af samme Art, 

 noget, der her er af saameget større Vægt som just Mysis 

 oeuiata i enkelte af de mere skjulte Organer viser nogle 

 meget distincte Characterer, hvorved den skiller sig fra 

 alle øvrige Arter af denne Slægt. Jeg skal heraf blot 

 nævne den særdeles bredt ovale Form paa sidste Led af 

 2det Par Maxillers Palpe og dettes meget eiendommelige 

 Tornbevæbning, samt de usædvanligt stærkt fremspringende 

 laminøse Processer, der udgaa fra Iste Par M axillar fø d- 

 ders 3 første Led. Alt dette gjenfinder man i et og alt 

 nøiagtigt ligedan hos Lovens Mysis relicta. Lagtet denne 

 nøie Overensstemmelse i de anatomiske Detailler vil man 

 dog ved at sammenligne det midterste Halevedhæng af 

 voxne Exemplarer af begge Former finde en saa stor 

 UHghed, at man meget let kunde være fristet til desuagtet 

 at anse begge for artsforskj eilige. Dette gjælder ikke 

 saameget Sidetornenes Tal og Stilling, men især, hvad 

 besynderlig nok ikke af Loven er anført, det bagre Ind- 

 snits Form. Medens dette hos M. relicta er bredt og kun 

 lidet dybt, neppe indtagende mere end Vh af hele Hale- 

 vedhængets Længde, med Siderandene stærkt divergerende 



