Zoologisk Reise i Sommeren 1862. 229 



Dybde af 6 — 8 Favne, De allerfleste af dem forsvinde 

 allerede ved en langt ringere Dybde, og det er kun meget 

 faa Former, jeg har truffet dybere ned end et Par Favne. 

 Af disse skal jeg nævne følgende: La t hona setifera, 

 Ilyocryptus acutifrons, Eurycercus lammellatus, 

 Harporhynchus falcatus, Monospilus dispar og 

 maaske et Par andre Lynceider. Herved maa dog be- 

 mærkes, at jeg alene har taget Hensyn til Bundformerne. 

 At de ægte Sjøformer alt efter som Veirets Beskaffenhed 

 er, snart lindes nærmere snart dybere under Overfladen af 

 Våndet er sikkert, og at enkelte Former som f. Ex. By- 

 thotrephes longimanus uden at naa ned til Bunden 

 dog i Regelen opholder sig i en temmelig betydelig Dybde 

 under Overfladen af Våndet, fremgaar allerede tydelig nok 

 af Leydigs Undersøgelser. 



De to øvrige Ordener Copepoda og Ostracoda inde- 

 holder derimod Bundformer, der gaa ned til et ganske 

 anseligt Dyb. I Maridalsvandet ved Christiania har jeg 

 saaledes paa det betydelige Dyb af 40 — 50 Favne endnu 

 truffet et Par Cyclopsarter, hvoraf den ene er C. gig as 

 Claus, den anden en ubeskreven nær ved C. strenuus 

 Fischer staaende Art, der kun synes at leve i denne Dybde 

 og som jeg derfor har b enævnt C. abyssorum. Sammen 

 med dem fandtes endnu to Ostracoder, nemlig C and on a 

 Candida (eller en den meget nærstaaende ved sin stærkt 

 perlemoderglindsende Skal udmærket Art) og en Cypris- 

 art, der særdeles meget ligner C. compressa Baird 

 (maaske en blot Varietet), men skiller sig ved den fuld- 

 stændige Mangel af de for denne Art eiendommelige tal- 

 rige mørke Puncter, hvormed Skallen er oversaaet. Sand- 

 synligt er det, at man ogsaa paa et endnu langt større 

 Dyb vil finde Arter af disse 2 Ordener; ialfald synes at 



