236 G. O. Särs. 



Æggeplader. Da det største Exemplar jeg har, desuagtet 

 er af samme Størrelse som de fuldt udviklede Hunner af 

 den anden Art, maa man antage, at den naaer en bety- 

 deligere Størrelse end denne. Forholdet af den forreste 

 Del af Rygskjoldet er ganske eiendommeligt og nøiagtigt 

 det samme som hos Krøyers Mysis cornuta (den i Chri- 

 stianiafjorden alleralmindeligste Art), idet der intet virke- 

 ligt Rostrum åndes, men i dets Sted kun en fortil og. noget 

 opadrettet Torn, der har sit Udspring under og noget 

 foran Rygskjoldets forreste stumpt afrundede frie Rand. 

 Øinenes Pigment er ligesom hos foregaaende Art udmær- 

 ket ved sin smukke røde Farve, men viser en noget for- 

 skjellig lidt blegere eller mere i Rosenrødt overgaaende 

 Farvenuance, hvilket i Forbindelse med dets forholdsviis 

 større Udbredning over Øieæblet, gjør Arten allerede for 

 det blotte Øie let kjendelig. I sine Bevægelser synes den 

 at være meget træg, og jeg har aldrig seet den som fore- 

 gaaende svømme, men kun ved Hjælp af de enormt lange 

 og tynde Brystfødder krybe langsomt henad Bunden af de 

 Kar, hvori den opbevaredes. 



Lamprops fasciata. 



Ny Slægt og Art af Diastylidernes Familie. 



Jeg har hidtil kun truffet denne ganske eiendommelige 

 Diastyhde paa et eneste Sted nemhg ind i Bunden af 

 Trondhjemsfj orden ved Stenkjær, og kan saaledes ikke 

 med den Bestemthed som med foregaaende Slægt godt- 

 gjøre, at den er en for vore dybe Fjorde eiendommelig 

 Form. Imidlertid anser jeg det for ikke usandsynligt, da 

 jeg ogsaa i Bunden af Christianiafj orden har fundet en 

 omend ikke artsidentisk saa dog særdeles nærstaaende 

 Form. Diastyliderne overhovedet synes efter de af mig 



