Zoologisk Reise i Sommeren 1802. 245 



ud i eu eller flere skarpe Fortsatser eller Torne, o^^ hos 

 en Art L. liystrix mihi er Dorsalsiden af Dyret forme- 

 lig bedækket med skarpe bagiidrettede Torne. Den af 

 Philippi anførte Slægtscharacter, at Hovedet ikke er sam- 

 menvoxet med folgende Segment, beror paa en feilagtig 

 Opfatning, der formodentlig liidrører fra den Omstændig- 

 hed, at Iste Kropssegment ialmindelighed er kortere end 

 hos de fleste nærstaaende Former. Arterne leve ialmin- 

 delighed paa en større Dybde end de fleste øvrige Har- 

 pacticider. 



L. cornuta Philippi (Harpacticus fortificationis Fischer). 

 Kun et eneste Exemplar af denne ved den skarpe torn- 

 formige Fortsats paa Iste Par Antenner udmærkede Form 

 fandtes ved Christiansund paa ringe Dyb. 



L. Strømii Baird (Canthocamptus). Kun af mig fun- 

 den ind i Bunden af Christianiafj orden. 



Gen. 10. Thishe Lilljeborg. — 3 sikkert skilte Arter 

 ere af mig iagttagne af denne Slægt, hvoraf de 2 ere ube- 

 skrevne og alene fundne ved Vestkysten af vort Land 

 (Christiansund og Bejan). Den 3die Art er: 



T. furcata Baird (Canthocamptus). En af vore al- 

 mindeligste Saltvandscopepoder, forekommende især ind i 

 Christianiafj orden i ganske enorme Mængder. 



Gen. 11. Canthocamptus Westwood. Ogsaa denne 

 Slægt synes at indeholde ikke saa faa marine Arter. 

 Foruden en Del nærstaaende Former, der synes at burde 

 fordeles paa et Par egne Slægter, har jeg iagttaget 6 — 7 

 Arter, der bestemt høre herben, alle betydelig mindre end 

 den det ferske Vand tilhørende Canthocamptus minutus 

 (Müller). Den eneste af disse der tidligere er beskreven er 



C. Strømii Lilljeb. (nee Baird). Bairds Art hører som 



