Geolog, og zoolog. Reise i Sommeren 1862. 297 



end (le først beskrevne kortstilkede Knuder. Imidlertid 

 linder man, at endeel af dem henimod Skjællets bågeste 

 Rand blive større, bredere, mindre tilspidsede og omsider 

 but tilrundede i Toppen, paa hvilken hos enkelte af dem 

 kunde skjelnes nogle meget smaa fremvoxende Tagger; 

 kort, det kan neppe betvivles, at de jo omsider udvikles 

 til hine kortstilkede eller kølledannede Knuder. 



Hos den nærstaaende P. nodosa ere de nær ved Ryg- 

 skjællenes hageste Rand siddende rue Knuder halvkugle- 

 dannede eller stundom lidt coniske, nden Stilk; hos den 

 ligeledes meget lignende P. scabra ere Knuderne vel for- 

 længede, ofte meget lange, men cylindriske, conisk-tilspid- 

 sede eller i Enden butte og mere eller mindre kløvede 

 eller besatte med Tagger, altid fastsiddende med bred 

 Basis og heelt igjennem haarde og af mørkebrun Farve, 

 aldrig stukede eller bøielige i deres nedre Deel. 



Kroppens Farve er paa Ryggen lys kastaniebrun, paa 

 Bugen graahg, Rygskjæliene graalige marmorerede med 

 kastaniebrunt samt med en rundagtig guulhvid Plet paa 

 Midten, hvor den befæstende Stilk insererer sig paa deres 

 underste Flade. Hovedlapiens forreste Halvdeel er rosen- 

 rød, den hageste hvid; Antennerne brune med livid Ende- 

 spids, Palperne guulagtige, Tentakel- og Rygtraadene 

 brune ved Basis og læugere oppe overgaaende til graahvidt, 

 med en guulbrun Ring nær ved Enden. 



Det eneste iagttagne Exemplar fandtes ved Christian- 

 sund paa 30—40 F. D. 



Arten adskiller sig fra de meget lignende P. nodosa 

 og P. scabra ved de kølledannede, paa en blød Stilk sid- 

 dende Knuder paa Rygskjællene samt ved Bugfinnens 

 Børster, der ende med 2 Tænder, i hvilken sidste Hen- 



