Geolog, og zoolog. Reise i Sommeren 18G1. 319 



ter af Kroppen og dannes af en tyncl, bred, skarp, lidt 

 bugtet Iliidrand, som paa begge Sider rager ud over 

 Kroppens Rand, men fortil bliver smalere og noget tragt- 

 formig, i hvilken tragtformige Bund Krøyer antager at 

 Gatboret aabner sig. Denne Antagelse beroer dog .paa 

 en Vildfarelse. I Bunden af Tragten var intet Gatbor at 

 see; tværtimod bemærkede jeg med største Tydelighed 

 Tarmcanalen, synlig ved sin grøngraa Farve, at fortsætte 

 sit Løb videre og lige til Kroppens bågeste Spids, hvor 

 Gatboret først aabner sig. Den sækagtige Fordybning har 

 følgelig ikke den Betydning, som Krøyer vil tillægge den; 

 dens Form og Udseende synes at hentyde paa et Suge- 

 apparat og den tør vel ogsaa fungere som saadant, hvor- 

 om jeg dog ingen directe lagttagelse har at anføre. 



Dasychone Argus Sårs. 



Christ. Vid. Selsk. Forhandl. 1861 p. 125. 



Denne ved sine livlige og mangfoldigt varierende Far- 

 ver udmærkede Form er hidtil kun funden ved Bergens- 

 kysten (ikke nordligere end Manger) og i Christianiafjor- 

 den. Flej-e Exemplarer bleve dog paa nærværende Reise 

 tagne saavel ved Christiansund som Bejan, for Tiden dens 

 Nordgrændse, paa 40 — 70 F. D. De sammensatte Øine, 

 hvilke sidde parvus paa den y dre Side af Gjellerne i en 

 saa forbausende Mængde (de kunne hos et voxent Dyr 

 beløbe sig til 1200 — 1400) bleve undersøgte hos det le- 

 vende Dyr. Cornea er hyalin og halvkugleformig fremra- 

 gende over Gjellens Overflade; Lindserne eller Krystal- 

 keglerne, af hvilke 5 — 6 sees ved Betragtning af Øiet fra 

 Siden og sædvanhg 8 ved Compression, ere glasklare, 

 ovale eller kort-cylindriske, støde med deres øvre Ende til 

 Indsiden af Cornea og ere med deres nedre Deel indsæn- 

 kede i et tykt sortbrunt Pigmentlag, 



