oii^ ivi. Dar s. 



Echinus drøhachiensis O. P\ Müller. 



Yderst almindelig paa stenig Bund i Laminariabæltet 

 ved Bejan og allerede her af meget betydeligere Størrelse 

 (Skallens Diameter indtil 60 '""^) end sydligere ved vore 

 Kyster. Som jeg allerede (Oversigt af Norges Echinoder- 

 mer p. 95) havde formodet, er denne den almindeligste 

 ved Newengland forekommende Art eller Echinus gra- 

 nulatus Say, hvorom nogle af Stimpson mig nyhg skjæn- 

 kede Exemplarer fra Grand Manan have overtydet •mig. 



Ny Art af Brachiolaria. 



Ved Molde og Christiansund fandt jeg i Slutningen 

 afJunii meget almindelig en Echinodermlarve af det Slags, 

 som J. Muller har betegnet med det provisoriske Navn 

 Brachiolaria. Den opnaaer en Størrelsc af 2™"^. Yngre 

 Individer ere fuldkommen glasklare og farveløse, ogsaa 

 Fimresnoren er uden Pigment; hos ældre eller større er 

 Enden af alle Flige, ikke af Armene, smukt orangeguul, 

 og den hageste lappede Deel af Kroppen lidt hvidagtig. 

 Forresten viste den sig snart at være en ny Art, forskjel- 

 lig fra den eneste hidtil bekjendte, af J. Müller (Berlin. 

 Akad. Abhandl. for 1848 p. 94, Tab. 2, fig. 4, 5, Tab. 3) 

 beskrevne og afbildede Form fra Helsingør. 



De for Bracliiolaria characteristiske 3 Arme sidde 

 paa den forreste"^) Ende af Kroppen eller ere vendte fortil 

 under Dyrets Svømning, som skeer ved Fimrebevægelse 

 jevnt fremskridende og næsten uden Af b ry deise. De for- 



'') Det synes ikke længere passende at beliolde de MüUerske Be- 

 nævn eiser „den øvre og nedre Ende," hvilke vare foranle- 

 digede af, at de første bekjendte Echinodermlarver bleve lig- 

 nede med et Staffelie o. s. v. ; de ere derfor her ombyttede med 

 de mere correcte „den bågeste og forreste Ende," hvoraf 

 følger, at høire og venstre Side blive modsatte til hvad 

 Müller beuævner saaledes. 



