342 F. Hoch. 



sammen med Alperne ansees for den europæiske Alpefloras 

 Concentrationspunkt. Som en Følge heraf har Dovre alle- 

 rede i en Række af Aar været gjæstet af Botanikere og 

 det er derved blevet den i botanisk Henseende uden Tvivl 

 bedst undersøgte Egn i vort Land. Medens jeg derfor 

 ved at vælge Dovre til mit Maal kunde gjøre mig grun- 

 dede Forhaabninger om at erholde den bedste Anledning 

 til at studere den alpinske Flora, kunde jeg, som det paa 

 den anden Side let vil indsees, ikke have sjmderlig Udsigt 

 til, i en allerede før saa ofte og saa vel undersøgt Egn, 

 at finde noget Nyt. Jeg maatte derfor nu see mig saa- 

 godtsom indskrænket til at finde igjen, hvad Andre havde 

 fundet før mig og havde endog Grund til at kalde Resul- 

 tatet gunstigt, om jeg blot nogenlunde fuldstændigt kunde 

 opnaae dette, isærdeleshed da det erholdte Stipendium ikke 

 tillod mig mere end lidt over en Maaneds Ophold, en til 

 grundig Undersøgelse af en saa planterig Egn som denne 

 i Sandhed meget indskrænket Tid. 



Efter disse foreløbige Bemærkninger, angaaende Rei- 

 sens Hensigt og Maal, skal jeg nu give et kort Referat af 

 Reisen selv. For at nedenstaaende Beretning ikke skal 

 blive altfor overfyldt af Navne og trættende, vil jeg med 

 Hensyn til de paa Reisen indsamlede Planter indskrænke 

 mig til at nævne nogle faa af de mærkeligste og for 

 Dovres Vedkommende specielt de, som jeg ved at con- 

 ferere med Blytts Fortegnelse over Dovrefloraen (i Nyt 

 Magazin for Naturvidenskaberne 1 Bind, 3die & 4de Hefte) 

 ikke har fundet anført der og som jeg saaledes maa ansee 

 som nye for denne Flora. 



Den 24de Juni afreiste jeg fra Christiania til Hamar. 

 Da det var min Plan at botanisere overalt, hvor jeg kom 

 hen paa Opreisen, forsaavidt Tid og Omstændigheder ellers 



