Suplementer til Dovrcs Flora. 345 



(le fleste iiulenlaiulske Saxifragaarter i største Prägt. 

 Nede i Dalen taiidt jeg ved Bredderiie af Ottaelven 

 Goodyera rei)ens og Ilermiiiiuin Monorchis. — Paa en 

 Maade mod min Villie forlod jeg denne interessante 

 Egn, der syntes at love Botanikeren saa meget. Paa Til- 

 bagereisen fra Vaage til Dovre botaniserede jeg i Vaage- 

 Rnsten, hvor jeg blandt andre Planter fandt Tritienra vio- 

 laceuni og Botrycliinm Lunaria. 



Den 25de Jnli ankom jeg til Fogstuen. I Indlednin- 

 gen til sit Skrift om Dovrefloraen siger Blytt om Fogstuen, 

 at et længere Opliold her ikke er tilraadehgt paa Grund 

 af manglende Imshge Bekvemmeligheder. Siden den Tid 

 har imidlertid Forholdene her forandret sig betyd ehg til 

 sin Fordel, saa at den Reisende nu for Tiden er ligesaa- 

 lidt udsat for at lide nogen Nød her som paa Hjærkin og 

 Kongsvold. Fogstuen er beliggende i en temmelig bred, 

 tlad Dal, der saavel mod Nord som Syd er opfyldt med 

 smaa Kjærn eller Myrstrækninger. Det første ludtryk 

 man faaer af Vegetationen, er ikke skikket til at bibringe 

 En synderlig store Tanker om Fogstuens Flora. Omegnen 

 har nemlig et temmelig øde Üdseende, da paa Grund af 

 den betydelige Høide over Havet, omtr. 3200 Fod, Træ- 

 vegationen næsten ganske mangler. Ved nærmere Under- 

 søgelser viste det sig imidlertid, at denne Fattigdom kun 

 var tilsyneladende, idet der paa mange Steder, fornemme- 

 lig i de smaa af Fjeldbække gjennemrislede Dale, udfol- 

 dede sig en i Sandhed yppig Plantevæxt. I henved to 

 Uger opholdt jeg mig paa Fogstuen, hvorfra jeg foretog 

 Excursioner fornemmelig til de Punkter i Omegnen, der 

 omtales af Blytt i hans ovenfor nævnte Skrift. Som et af 

 de planterigeste Steder omkring Fogstuen, hvor jeg for- 

 nemmehg botaniserede, vil jeg nævne en hden Dal paa 



