Taxidormi. 361 



tager man fat paa Viiigerne og stryger Huden ned til En- 

 den af (let andet Led. At løsne Vingeljærene fra Forar- 

 luens Been er for Begynderen en vanskelig Opgave, men 

 aldeles nødvendig, for at Arseniksæben kan komme til at 

 virke ]n\a Fjærspolerne, saa at de ikke angribes af Møl. 

 Den, (1er vil tanike paa at præparere Fugleskind, bør først 

 hos en kyndig Præparant lære Flaaningen; thi uden Fær- 

 dighed deri, vil de Skind, som han søger at conservere, i 

 Regelen ikke kunne bruges til Udstopning og Opstilling i 

 et Museum. Laarbenene behandles paa samme Maade som 

 Vingerne, idet man blot beholder Knoklerne tilbage. Der- 

 paa renser man Benene i Kroppen og passer paa at bort- 

 tage al Talg og Fedt paa Huden, som hidtil har været 

 vrængt. Derpaa tager man Arseniksæbe og oversmører 

 Huden, idet man især sørger for at anbringe Sæben rige- 

 hgst ved Hudens Forbindelse med Benene, Vingerne, Gum- 

 pen og Hovedet. Et lidet Stykke Bomuld eller Stry vikles 

 om Knoklerne, og Benenes og Kroppens Hud bringes tilbage 

 i sin naturlige Stilling. Man knytter med Traade Vinge- 

 benene sammen, idet man holder dem et Hdet Stykke fra 

 hinanden og bringer hver Ving paa sin rette Plads, efteråt 

 have anvendt Sæben. En Hden Bomuldsdot sættes ind i 

 hver Øienhulning. Huden drages derpaa tilbage over Ho- 

 vedet og Halsen, hvilket Arbeide væsenthg lettes ved at 

 man trækker i en Traadstump, der foreløbig er dragen 

 gjennem Næseborene, førend Flaaningen af Fuglen begyndte. 

 Naar Huden er vrængt tilbage, rystes den vel, for at Fjæ- 

 rene kunne bruse ud og lægge sig i Orden, især er det 

 nødvendigt ved at trække lempeligt i Fjærene, at faae dem 

 til at ligge løst om Hovedskallen. Forinden manvrænger 

 Huden tilbage over Hovedet, bør man putte en Strydot, 

 som ender i en Stilk, der skal forestille Fuglens Hals, ind 



