Reise i Österdalcii» 13 



II em f J el let, 2848 par. F, (2947 N.), » I. c 

 GammalsäterfjcIIct, 3013 par. F» (3118 N.), l c. 

 De tveude sidstnævnte Fjcide udjjfjöre, saavidt man af 

 Karterne han see, ecu Gruppe med Öieskars-Fjcldct ojj de 

 ovcöfor nævnte Moberget^ ISär - Fjeldet og* Granijcldet 

 Denne Gruppe bliver da virkelig-, at döninie efter de tvende 

 maalte Punkter deri , omtrent äf samme Höide som Faxc- 

 Fjcld (eller i S. O. kun lidet lavere _, da liiint Fradrag- af 

 50 F. vel og' her Lör finde Sted). 



Öster Dal -Elven ved Asbyn, 884 par. F. (915 N. 

 — eller rettere 865 F. ?) 



Særne-Soen, 1413 paf. F. (1462 N. — eller 1412 

 F. ?), L c. 9. 



Idre-Söen, 1527 par. F, (1580 N.— eller 1530 N.?), 

 I c. Tabel rVo. 1. 



Städj an (af de Norske kaldet Ere-Steien), isoleret 

 Fjeldtop i N. O. for Idre-Söen, 3621 par. F. (3747 N.) 

 Anteck, III, efter Fort^ 



Fæmund-Soen, 2110 par. F. (2184 IN.) I c. 



Höide af Trægrændscrne. 



Hvorvel disse Grændser paa mang-e Steder, — og saa- 

 ledes netop i de Egne, vi ber omhandle, ■ — vise store üre- 

 g^elmæssigheder, kan B£stemmelscn af deres Höide^ som des- 

 uden er saa vigtig^ for Plantegeograpbien, dog- altid ogsaa 

 være til Nytte ved ündersögelserne af en Fjeldtrakts almin- 

 delige Niveau - Forholde. Thi en i det Fjerne saa synlige 

 Vegetationslinic som f. Ex. Grangrændsen, giver, om den 

 end paa de forskjellige Lokaliteter varierer indtil 3 eller 

 400 Fod, dog ved lig^esaa mange tusind Fod hoie Fjelde 

 meget brugbare Anholdspunkter, naar det blot gjældcr en 



