26 B. M. Keilhau 



Lidt ovenfor Röd-Aaen er dette Tilfældet endog' lige 

 ved Söbredden. Man moder her en Klippe, som bestaaer 

 af temmelig reen, hvid, splinlrig" Qvarts , med Partier af 

 sort bituminös Kisel, paa Aflosuingsfiaderne overtrukken 

 ligesom med en Hud af glindsende Alunskifer- Masse. 

 Skifer - Struktur og Skiktning* var ikke at opdage. Da 

 Qvartsblokke, bidhörende fra Sandsteens-Bildninger, allerede 

 sydcnfor bedækkede Strandbredden, og da der paa denne 

 ogsaa laae nogle, selv temmelig skarpkantede Stykker af 

 en lysegraa tæt Kalksteen (paa Dagfladerne guulbvid), saa 

 antogs jeg-, at disse Bjergater indtage et lidet Fcldt om- 

 kring* Röd-Aaen, og at Graniten, saaledes som og Bjerg- 

 formerne paa dette Sted syntes at vise, ber træder noget 

 tilbage. 



Videre oppe mod Enden af Soen danner Grundbjer- 

 get alter hele den östre Bjergside; men Granit synes her 

 ikke at være saa ndelukkende ndviklet som nedenfor 5 man 

 viste mig Prover af en næsten blot af sortegrön grovkor- 

 nig Hornblende bestaaendeBjergart — granitoidisk Ampliibo- 

 lit — , som skal være temmelig* udbredt paa dette Sted, ogf 

 selv saae jeg*, paa Veien fra Heggeriset til denne Gaards 

 Sæter (paa Amtskartet „Engerdals-Sæteren"), den sædvanlige 

 Granitbildning* at optage saadan Hornblende, hvorved For- 

 bindelsen fremstiller sig' som en skjön Syenit, — Ellers 

 mödte paa samme Vei en Gncisbildnîng som raadcnde 

 Bjergart, tildcels bestaaende næsten blot af röd tæt Feld- 

 spath med enkelte smaa Feldspathkrystallcr og* Qvartskorn, 

 saa at denne Bildning* endog* kommer til at ligne visse 

 Eurit- Porphyre i Christiania-Territorietj men snart igjen 

 seer man Gneisstrukturen at fremtræde tydcligt nok, og^ 

 saaledes erindres vi ora Tellemarkens og* Snaasens til Hcl- 

 Icflintpoiphyr ovcrgaacnde Gneis, Smaa Partier af cblori- 



