34 H. H. Mas ch m ann 



INürnbcrgs Omegn havde Anledning- til at beiee et Ager- 

 dvrknings-Inslitut, som hcstjTedcs af en dnelig- og' godmo- 

 dig' Mand, Herr Dr, VVeidenkeller» Til dette Inètilut 

 blev benlagt endeel Jord, som ingenlunde var den bedsfe» 

 I Institutet optagcs Drenge fra 12 til 20 Aar. lier fore- 

 drages paa ^issc Tider de alniindelige Skolevidcnsljaber, me- 

 dens KIcverne paa andre maac forreîte alt Markarbeide. Saa- 

 ledes saae jeg* et Par Drcnge under Bestyrerens eget Op- 

 syn plöie en uopbrudt Mari; med et Par muntre Heste, hvilket 

 gav deres ringe Kræfter nok at bestille, men tiliige morede 

 dem ret meget. Forudcn det almindelige Jordbrug-, skulde 

 her anstilles Prover med andre til Landhuusholdningen 

 henhörende Gjenstande, som Sukkerfabrikationen af ilun- 

 kelroer i det Smaae, Biavlen efter Nutts og ældre Me- 

 thodcr, m. m. 



Man vil lettelig- indvende, at hertil har Staten ingen Mid- 

 ler 5 vistnok Ingen anvist , men i den Tilstand Norges 

 Statsforfatning nu er, vilde det neppe være vanskeligt at 

 udfinde Midler hertil, og Intet synes billigere, end at 

 Communerne, da Landskatten nu er hævet, udredede hvad 

 dertil udfordredes, for at ndbrcdc Oplysning om det, der 

 p-avnede Landmanden selv. En Capital, anvendt paa denne 

 Maade, maatte med Tiden bringe Fordeel, ikke alene for 

 det enkelte Individ, men endog for Staten, som ved sine 

 egne Produkters Frendiringelsc, og en större Virksomhed 

 blev mere uafliængig af andre Nationer. — lænke vi os 

 blot Muligheden af at Trælaslhandelcn kunde blive mindre 

 fordeelagtig, og at Fisken ei sögte vore Kyster ; hvor- 

 for kjober man da det Nödvendige til tnderholdning ? 

 Fölgen maa da blive, at de faae Capitaler, man bar cr- 

 hvcrvet, ganske maae overdrages Udiændingen for det Nöd- 

 vendi'ï'stc. Blev derimod det nu værende Overskud an- 



