66 Chr. Lang^bergp 



saa ere alle Ringes Diameter uendelig stor, eller alle Ringe 

 forsvinde. Man seer let, at Ijcgge Krystaller i dette Til- 

 fældc hver for sig vilde give Jigestore Ringe, eller Ringe 

 af samme Diameter, 



Er — >- » 



saa sammeulræhke Ringene sig atter, og blive mindre jo 

 mere t voxer, naar T er uforandret» 

 Sættes i (2) a = 0, faacr man 



r=z c2[l — sin22cpâin2(:r j, sin^/) ] . 

 Sammenligner man delte Udtryk med Formelen (3) hvor 

 a rr: !>0^, saa seer man, at deres Sum for samme Værdie 

 af 9 og / er constant og lig c^, eller lig Intensiteten af 

 det indfaldende Lys. Altsaa ere Intensiteterne i hegge Til- 

 fælde complementære; det mörhe Kors er nn lyst, de mörhe 

 Ringe lyse, og' omvendt. Forresten gjælder Alt, hvad nys 

 er heviisl for det Til fæl de, at a = 90^, ogsaa her. 



§ 2. 



Ere hegge Krystallers hrydende Overflader parallelle 

 med den optiske Axe, saa findes, naar man sætter alle Po- 

 tenser af sin/, som overstige den anden, ud af Betragt- 

 ning, for negative Krystaller 



r/^- ■^{B-.4) [B- {A + B) sia^-r]s!n»; } (8) 



hvor J*, B, A og i have samme Betydning som forhen, og 

 hvor Y betegner den Vinkel, som den indfaldende Straales 

 Projection paa Krystallens Overflade danner med Perpen- 

 dikulæren paa den optiske Axe eller paa Ilovedsnittets Pro- 

 jection paa samme Overflade, (ofr, Pogg. Annal. XXXIlJ, 

 F. 291), 



