Interferens Calcul« lOl 



y\) =1 — 90^ i Qvadranten cob (Fig*. 13)» Ifölgc Lîgnîn- 

 gen (13) danne Curverne fremdeles en mindre Vinkel med 

 den tyndeste, end med den tykkeste Krystals Hovedsnit. 

 Er T = t^ saa er Jf = iV, P = Qj begge Centrets 

 Coordinater blive da ligestore, og Centret ligger fölgelig' 

 paa den Linie, der halverer den Vinkel, som Projectionen 

 af de eensvendte Ender af begge Krystallers optiske Axer 

 indeslutte» Da ifölge (12) Hyperblcrnes Asymptoter i dette 

 Tilfælde danne 45^ med Coordinataxen , saa gaaer altsaa 

 den ene Asymptote gjennem det Punkt O, hvor Perpendi- 

 kulæren fra Oiet træffer Krystallens Overflade» (Fig. 9; 



Er r ^ O.lit, saa eve M og iV begge negative ^ Cur- 

 verne ere atter Ellipser, hvis Centrum, naar vV = + 90*', 

 ligger i Qvadranten cob (Fig. 14), og naar 4> = — 90<> 

 i Qvadranten dob (Fig*. 15). Efter Ligningen (13) ville 

 Curverne, jo mindre T bliver, meer og meer nærme sig 

 til at blive lodrette paa anden Krystals Hovedsnit; til sam- 

 me Tid nærmer Ellipsernes Centrum sig til Axen de, og 

 sætter man T = 0, saa falder Centret i denne Linie, eller 

 i anden Krystals Hovedsnit, paa den Side, hvor Projectio- 

 nen af den fra Oiet vendte Ende af den optiske Axe falder, 

 saaledes som Side 81 er viist for en enkelt Krystal. 



For saadanne Værdier af m, for hvilke Curverne ere 

 Hyperbler, har jeg kunnet vcriliccre Ovenstaaende ved For- 

 sög m(d flere Krystaller af forskjellig' Tykkelse, og finder 

 at de nys udviklcde Resultater af Theorien stemme vel med 

 Erfaring. (Fortsættes), 



