Interferens GalcuL 113 



dcDile Straakr er for tie, ved tien forste af Ligmiijyernc 

 (32) Lcstcrate Curver, Gangforskjcllen lijj INuI, og for de 

 sidste lig^ 2r^ eller for de af mig anveudle Krystaller om- 

 trent lîg 43 Bolgclæiigdcr, og" ailsaa meget for stor til at 

 de ved denne Ligning- udtrjkte Curver skulle vise sig i 

 sammensat Lys. De i det Folgende omtallc Phænomener 

 ville gjure Rigliglicden af denne Forklaring end mere sand- 

 synlig'. 



Da Billederne efter Formlerne (17) og (18) ere compfe- 

 mentære, naar a har samme Værdie (-j- 45^ eller — 45^) 

 eftersom ^ = + 45« og^ 180^+45« eller v|. = — 45« 

 og: 180« — 45«; da fremdeles Billederne for en constant 

 Værdie af ^ ere complementære, naar a gaaer over fra 

 -|- 45« til — 45«, saa fölgcr Leraf, at det samme Billede 

 frembringes ander fire forskjellige Stilling^er af de combi- 

 nerte Krystaller og de polariserende Tnrraaliner. lutensifc- 

 ten af del gjennemfarende Lys bliver nemlig* lig 



/2= Vr^ "~ sin2TC^.siu2îi:â' 1 



naar a =-|-45« og ^l' = + 45« eller = 180« -f 45«, 

 og naar a =— 45« og v]; = — 45« eller = 180« — 45«. 

 Den complementære Intensitet, eller 



1^= Y [l + sin2Ti:^sin':7c^'] 



finder Sted, naar ^ 



a = -(- 45« ojj v = — 45« eller 4^ = 180« — 45'', 

 og naar a = — 45« og 4^ = + 45« eller ^ = 180« -f 45«. 

 Eller med andre Ord, Intensiteten er lig den i (17) 

 udtryktc, naar den förste Kryslals Hovedsnit er parallelt 

 med de udfarcnde Slraalers fælles Svinjjningsplan P^p^ 

 (Fig-, 3), og' den anden Krystals Hovedsnit er lodret paa 

 de indfaldende Straalers Svingningsplan P,p(] eller ogsaa. 



