Interferens CalcuK 125 



niörke Steder af samme Linie 5 for Biücdet B ere derimod de 

 mörke Sleder de fremherskende. Alene for A" = j2 — 5~" 



ere for begge ßüleder de lyse og' mörhe Steder lige brede 5 

 og da tillige Intcnsitetsforoiidringerne paa disse Linier ere 

 forlioldsmæssig' smaae^ saa vil det see nd som om Billedet 



paa disse Steder (hvor ^ — ^' == 33 j var gjcn- 



nemskaaret af Linier af en næsten constant Fnîcnsitet, lig- 

 den paa disse Steder herskende midlere Intensitet |c'^ for 

 A og: |c^ for B^ I Billedet A (Fig-. 17) er dette især iöi- 

 nefaldcnde. Man seer forresten af Fig-. 19 og- 20, at paa 

 Linirrne y = := 2 = 4 = o. s. v., er der afvexîen- 

 de lyst eller mörkt hvcrgang^ k voxer 1^ som ovenfor an- 

 mserket. 



Differentierer man Lig^ningen (S7) med Hensyn til A, 

 saa finder man ved samme Betragtning^er som ovenfor, at 

 Intensiteten A paa enhver Linie, der er parallel med Axen 

 x, mel I em Grændserne k =: 2ii og- k = 2n -f- 2, har, 

 uaar ikke y er et ligc heelt Tal^ to Minima af anden Klapse 



for Abscissen k = 2<y-f-l it ly 9 og- at Intensiteten B, 

 under samme Betingelse, har (o Maxima af anden Klasse 



for Abscissen k =z 2(j j^ Ay. Intensiteten A har dcsudeu 

 mellem samme Grændser 3 Maxima og: 5 3 Minima af 

 förste Klasse for Abscisser ne k = 2n og- = 2n -\- 1 og" 

 = 2n -f- 2, af hvilke for A det förste og- sidste, naar y 

 er et nlige Multiptum af 2, og* de» mellemste, naar y er 

 et lige Multiplum af 2, falde sammen med to Minima af 

 anden Klasse, og- forenede danne et Minimum af förste 

 Klasse. For Intensileten B vil derimod det mellemste Mi- 

 nimum, naar y er et ulige, og- det förste og^ sidste, naar 

 y er et lige Multiplum af 2, falde sammen med to Maxima 



