om nog-Ie lavere Dyr* 145 



vililet og indcholdcndc en uïallij»' Mænjjde overmaadc smaa 

 kiigleformi^je, gidc, iigjcnnouisigtigc Æj> eller Blommer, 

 hvori jeg' lydelig* luindc bemerke en liden rund gjenncm- 

 sigtig PJcf, vesicula Purkinji, 



b» De nys lagte Æj, eller Isle Dag» 



Ved Enden af Januar samt i bele Februar lægges 

 Rognen» Det Iyl;hedes mig flere Gange at faae see Dyret 

 i denne Act. Af den paa Kroppens boire Side værende 

 Generationsaabning kommer Rognen i Form af en cvHn- 

 drisk bugfet Snor af omtrent 11 Linics Tykkelse meget 

 langsomt og i lange Intervaller frem. Det varer stundom 

 næslen2Dagc, forend Dyret ganske har tilendebragt denne 

 Forretning, tbi Æggesnoren er sædvanlig 8 — 10 Tommer 

 lang, og ofte endnu længcre; bvorefter denne ganske over- 

 lades til sin egen Skjæbne, idet Moderen forlader den 

 uden at bekymre sig videre om sin Yngel Æggesnoren 

 bestaacr af en uhyre Mængde guulhvide eller rödligbvide 

 Æg, som danne et langt, regclmæssig skrueformigt om- 

 dreiet Baand, som i sin hele Længde er omgivet af et 

 gelatinöst, ufarvet cylindrisk Hylster. Dyret slynger denne 

 Æggesnor i mange Rugter omkring Stammerne eller Lo- 

 vet af Söeplanter (Zostcra, Furus), og befæster den dertil 

 ved et tyndt men stærkt og klæbrigt Sliimblad, der gaaer 

 efter Æggesnorens Længde lodret fra den og til Söeplan- 

 ten» En Tritonie, som jeg ^Javde sat i et Glas fyldt med 

 Söevand, lagde sin Rogn deri, hæftede den paa samme 

 Maade fast til Væggene af Glasset, og fulgte sin naturlige 

 Drivt ogsaa deri, at den lagde den i runde Bugter, hvilke, 

 af Mangel paa en Gjenstand til at slynge dem om, >are 

 mere uregclmæssige og forskjellige i deres Relningcr. 

 Gjör man nu el Indsnit 1 Æggesnoren, eller skjærer man 



