146 3L Sårs 



den over, saa falde altid ended enkelte Æg; iid, livorvel 

 de i Almindeliglied Idæbe no« et fast ogf ere tæt trykkede 

 til hverandre. Disse JE^ ere ovalrundc (dojj ved Trykning: 

 af de rundtom og' tæt paa hverandre liggende, ofte kan- 

 tede eller med mindre regelmæssigc Omrids), gjcnncrasig- 

 tige, og" hvert indeholder allid flere, almindeüg- fra 5 til 11 

 Blommer (vitelJiis). Disse sidste ere vel i streng Forstand 

 först de egentlige Æg-, da de produceres saaledes i Ægge- 

 stokkcn, og- först i Æg-gegangen (ovidnctus) omgi>es med 

 det ovalrunde, glatte, gjennemsigtige Ilylstcr og' den iuden- 

 for dette værende, Blommerne omringende, tynde vandklare 

 Æggehvide, hvilke tvende Dele altsaa ere at hetrag^le som 

 adventive. Æggehudcn^ som vi ville kalde dette ovalrunde 

 Hylster, svarer vel rettest til Fugleæggets Skal hud (som 

 urigtig- er hieven kaldt Chorion). Den er vel lynd og^ 

 blöd, men meget stærk og' elastisk, saa den ikke rives itu 

 uden ved et meg-et stærkt Tryk af Pressepladen ^). Den 

 Hud, som omgiver Blommen eller det egentlige Æg', sva- 

 rer derimod til Chorion hos de vivipare, og* til Æggehlom- 

 mehuden (raemhraua vitellina) hos de ovipare Dyr; den om- 

 slutter den kuglerunde Blomme ganske tæt, er glat og- sva- 

 gere, da den ved et maadelig^ stærkt Tryk af Pressepladen 

 gaaer itu, hvorved den uigjennemsig^lige yderst fiinkornede 

 Blomme træder ud. Da Æggchviden og' Æggehudcn ere 

 ufarvede^ saa er det alene de hlegrödlig- eller g^uulhvide 

 Blommer, som give Æggesnoreu dens Farve. Blommerne 

 ligge alle nærmere den ene, end den anden Side af Ægge- 



) Den Glasplade, man ved mikroskopiske ündersögelser hyppij; 

 betjener sig af for at faae de enkelte Dele af et Object mere 

 tydeligt frem. 



