162 M. Sårs 



aUe döde ; Los no;>lc faa endnti levende var Concliylien al- 

 lerede voxet liefydcligt i Lænfjdcn. Man indseer forrcslci» 

 let, at denne Condivlie ikke kan forvandles til det saa- 

 kaldJe (^oncliyncrndiment eller Skal, som bedækker Söe- 

 karens (jjeller i voxen Tikstand; denne Art af Gjellelaag- 

 danner sif»' ndenfvivl i en meget senere Ppriode, At den 

 förste er transitorisk, föl(jer af Analogien med INndihran- 

 cliierne. 



Denne, som deé synes, î Forhold til ^fudihranchierne, 

 lanï>*sommere Udvikling kos Söekaren , kan niaaskec knn 

 være tilsyneladende og* foraarsaget ved den kedærvede Til- 

 stand, kvori den omtalte Æggesnor kefandt sig. At jöv- 

 rip-t Söeliarerncs Unger ikke klive fuldvoxne paa cet Aar, 

 kan sluttes deraf, at jeg i Skilningen af Fckrnar kar fiin- 

 det Unger, som i iidstrakt Tilstand neppe vare 1" lange 

 (Torresîen de voxne lige), da derimod de fnidvoxne have 

 en Længde af 4 — 6". Tki analogt med i^udikranckierne, 

 med kvilke de i Ud^ ikling stemme saa meget overeens, kan 

 man ikke antage, at disse Dyr skulde forplante sig oftere 

 end een Gang ora Aaret. 



S I n t n i n g s b e m e r k n i n g e r. 



Sammenfatte vi nu i Korlked den fremsliJlede Udvik- 

 lingskistorie, saavidt vi kidtil kave været island til at iagt- 

 l!\£;c den, af Molluskslægterne Tritonia , Eolidia, Doris, 

 Aplysia, saa fremkyde sig folgende som de vigtigste Re- 

 sultater: 



1) Hos alle disse Slægler er Forplantningstiden fra ße- 

 gyndelsen af Aaret og keie Vaaren igjennem. De tal- 

 rige Æg la'gges i Fori?i af en lang sammcnkængende 



