170 B. M. Keilhau 



hele Varlie - Bjcrget, hvis Skiktcr ifolge Formen af Bjerg- 

 sidernc maatte antagcs at falde nordvestlig-, Jigesoin Trv- 

 sild - Fjcidets i Syd for Varlie - Bjerg et, og' Lagene ved 

 Smedjc-Aaen i Nord for samme (Pag. 29 — 30). 



Er alt dette rigligt, saa har man folgende Proßl gjen- 

 ncm disse Punkter: a, en Urfj»ddhasis nieest hcstaaende 

 af Granit, men og', som vi saae mcllcm i^Sora og Jordet 

 (Pagf» 30) 5 af Gneis , sydligst dannende et nu ubcdækkef, 

 omtrent 2500 F. o. IL opslig ende Plateau, men under Try- 

 sild-Fjcldct og videre op imod Elt-Aaen skraanende mod 

 N. o^ NV., saa at Hundsild - Bækkcn i 2000 Fods Höide 

 og* Elt-Aaen i et endnu meget lavere Niveau ikke naae ned 

 paa denne Basis. b, Overgangsformalionen, dannende 

 ovenpaa deüe Fundament en mecr end 1000 Fod mægtig", 

 idetmicdsle i nogcn Ôvereensstemmelse med Skraaningen 

 af Grundlagets Ovcrflade nordvestlig-^) faldende Lagfölge, 

 der til Sydost er steilt afskaaret to Gange, först fra Top- 

 pen af Trysild-Fjeldet lige ned paa Urfjeldct, dernæst fra 

 Toppen af Varlie-Bjerget til Bunden af Mundsild-Bækkens 

 Klöft nær ned imod Grundlaget, og som bestaaer fra det 

 Liggende fil det Hæng-ende af: fiinkornig- Graavakke og- 

 Graavakkeskifer (Trysild-Fjcidct) 5 Qvarts med Kaoliupunk- 

 ter eller Qvarlssandsleen (Trysild-Fjeld^ Punkt i S. O. ne- 

 denfor Lorl-Sæteren) ,• Graavakkeskifer og conglooieratagtig^ 

 Sandsteen (Djergskraaningen, kvorpaa Lort-Sæteren ligger),- 

 Qvartssandsleen (Varlie - Bjerget samt îîoiderne vestenfor 

 Veien mcllem Mora og* Jordet — Pag*. SO) 3 mörkfarvet Kalk 

 ved Jordet (Pag. 30), og- lysegraa tæt Kalk med Alunskifer, 

 Graavakkeskifer og^ Graavakke ved Smedje-Aaen (Pag;*. 28). 



1) Det bemerkede sydlij;e Fald ved Hiindsild'ßsekkeii er ganske 

 vist en local Uregelmæssi[;hed» 



